П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
  П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/18405/21	
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.
          Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного від 13 липня 2022 року по справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И Л А :
04.10.2021 приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- №0194340701 від 17.09.2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 21    757    849,00 грн, у тому числі за основним платежем на суму 19    779 863,00 грн та штрафними санкціями у розмірі 1    977 986,00 грн;
- №0193340701 від 17.09.2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 41    732    296,00 грн, у тому числі за основним платежем на суму 37    938 451,00 грн та штрафними санкціями у розмірі 3    793 845,00 грн;
- №0059340007 від 14.05.2021 року, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на прибуток за жовтень 2020 року у розмірі 66    210 287,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року залишено без змін, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. 
13 липня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким частково задоволено заяву представника позивача щодо розподілу судових витрат. 
Стягнуто з Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПрАТ «Одеавинпром» витрати на  професійну правничу допомогу у розмірі 30    000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
Частково задовольняючи вимоги щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо суми витрат, пов`язаних з розглядом даної справи розмір заявлених представником приватного акціонерного товариства    Одесавинпром    витрат на професійну правничу допомогу в сумі 268036,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.
Щодо стягнення витрат на оплату висновку судової економічної експертизи в сумі 110000,00 грн, то склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Оцінюючи надані докази та доводи представника позивача щодо понесених ПрАТ    Одесавинпром    витрат на підготовку експертного висновку, з урахуванням їх реальності та неминучості, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача    витрат на оплату вищевказаного висновку судової економічної експертизи.
Не погодившись із додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача понесені витрати на правовому допомогу у повному розмірі – 268 036,00 грн та витрати на оплату висновку судової економічної експертизи у розмірі 110    000,00 грн. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховано, що відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги. Відсутність такого клопотання позбавляє суд зменшити такі витрати на власний розсуд. Суд, стягуючи лише 12,6% від суми понесених позивачем витрат, не врахував складність справи, яка потребувала аналізу великого обсягу первинних документів, направлення адвокатських запитів та збору доказів, допиту свідків тощо. При цьому представники позивача займали дуже активну позицію при формування правової позиції ПрАТ «Одесавинпром» в ході розгляду даної справи. Суд дійшов хибного висновку, що в актах виконаних робіт повинна зазначатися вартість кожної з наданих послуг та кількість витраченого на кожний вид робіт, оскільки зі змісту ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесених збитків, а і має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричинять необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Суд також необґрунтовано відмовив у стягненні судових витрат за виготовлення висновку судового експерта економіста, який був долучений до матеріалів справи та врахований судом при винесенні рішення.  
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу,  в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «Одесавинпром»  підлягає частковому задоволенню.
Судова колегія частково не погоджується з висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
Частиною першою статті 138 КАС України передбачено встановлення судом розміру витрат, пов`язаних, зокрема, з підготовкою справи до розгляду, на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому за змістом частин п`ятої - сьомої статі 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу та проведення експертизи підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої    статті 134 КАС України    за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими        у    статті 139 КАС України.
Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року по справі №640/15803/19, від 09 березня 2021 року по справі №200/10535/19-а.
Матеріали справи підтверджують, що на заяву позивача від 03.02.2022 щодо розподілу судових витрат, відповідачем подано заперечення з проханням щодо відмови в задоволенні вищевказаної заяви, оскільки розмір гонорару адвоката є завищеним, а сума витрат незрозуміло яким чином обрахована.
При цьому, позивачем 21.02.2022 до суду подано пояснення щодо заперечень податкового органу, а також клопотання щодо врахування правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, на що відповідачем надано додаткові пояснення де зазначено, що висновок експерта може містити недостовірні відомості проведеного дослідження, які не мають характеру описки, а також що дії позивача щодо забезпечення підготовки даного висновку вчинені на власний ризик, так як судом першої інстанції відповідною ухвалою під час розгляду справи було відмовлено у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» (код ЄДРПОУ 00412027) про призначення судово-економічної експертизи по адміністративній справі №420/18405/21.
Крім того, позивачем не деталізовано вартість та співрозмірність оплати кожної проведеної його представником процесуальної дії.
По суті спірного питання судова колегія вважає за необхідне надати оцінку наданим позивачем доказам понесених судових витрат, зокрема: договору про надання адвокатських послуг від 12.05.2021 (а.с. 124-125 т. 29), актам здачі-приймання робіт (а.с. 126-132 т. 29), виписці по рахунку (а.с. 133-134 т. 29), ордеру (а.с. 65 т. 10).
Судова колегія враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2021 по справі №280/2635/20, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Надані позивачем докази дають змогу вважати витрати на правову допомогу фактично понесеними.
Згідно п. 3.2, 3.3 договору про надання адвокатських послуг від 12.05.2021 року підписаним між ПрАТ “Одесавинпром” та АО «ЮРЛАЙН», вартість послуг, що надаються виконавцем за договором, порядок їх оплати, компенсація витрат виконавця, а також інші платежі, які здійснюються замовником при виконанні договору встановлюються сторонами в Умовах надання послуг Адвокатським об`єднанням «ЮРЛАЙН», які є невід`ємною частиною договору.     На вимогу замовника виконавець складає та направляє замовнику звіт про надані послуги (розрахунок фактично відпрацьованого часу). У звіті фіксуються виконавець фіксує всі надані їх послуги/виконані роботи із зазначенням витраченого часу і характеру послуг/робіт.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що представником позивача ПрАТ “Одесавинпром” до суду не надано належним чином завірену копію Умов надання послуг Адвокатським об`єднанням «ЮРЛАЙН».
При цьому, до суду надано відповідні акти здачі-приймання робіт, які містять зазначення наданих позивачу робіт/послуг тобто інформацію, яку по суті мали б містити відповідні звіти.
Дослідивши акти № НП-138 від 11.11.2021, № НП-146 від 10.12.2021, № НП-01 від 11.01.2022, № НП-09 від 01.02.2022, суд першої інстанції вірно зазначив, що у них не зазначена вартість кожної з наданих послуг та здійснених адвокатом витрат часу, необхідних для надання правничої допомоги. 
Судова колегія вважає вірними доводи позивача, що з врахуванням приписів ст. 134 КАС України від нього не вимагається надання доказів обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена фахівцем в галузі права на відповідні процесуальні дії, проте це не спростовує необхідність підтвердження кількості такого часу в цілому, що відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 06.04.2022 у справі №500/1410/21.
Разом з тим, вказані обставини свідчать про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу, проте вони не спростовують факт понесених позивачем судових витрат в розмірі 268 036,00 грн, що підтверджується, зокрема, відповідною випискою по рахунку (т.29, а.с. 133-134).
Вказані недоліки наданих до суду доказів не спростовують складність та надзвичайний об`єм матеріалів даної справи, що вимагало кропіткої та тривалої, висококваліфікованої правової та технічної роботи, що є очевидним та вбачається з матеріалів справи та обсягу виконаних представником позивача робіт, зазначених в актах № НП-138 від 11.11.2021, № НП-146 від 10.12.2021, № НП-01 від 11.01.2022, № НП-09 від 01.02.2022.
При цьому, зміст та суть поданих представником позивача процесуальних документів свідчать про якісну та детально виписану правову позицію захисту порушених прав позивача, яку підкріплено належним чином зібраними та оформленими доказами, наслідком чого стало задоволення відповідних позовних вимог, що беззаперечно свідчить про наявність підстав для стягнення на користь ПрАТ “Одесавинпром” понесених ним витрат на правничу допомогу. 
На думку судової колегії, суд першої інстанції мав підстави для зменшення витрат на правничу допомогу, проте необґрунтовано зменшив її розмір до 30 000,00 грн з огляду на таке. 
Обґрунтуванням вказаних дій суду слугувало невідповідність суми витрат 268 036,00 грн критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також, що їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.
Слід зазначити, що предмет спору в даній справі складав майнові вимоги на загальну суму 129    700    432,00 грн, її матеріали на момент розгляду в суді першої інстанції становили 29 томів, які містили складені представниками позивача з додатками: позовну заяву, відповідь на відзив, пояснення і т.д., що в сукупному об`ємі виконаних робіт свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції, що визначені ним 30 000,00 грн витрат на правничу допомогу є достатніми.
Дійсність витрат позивача підтверджена наданими до суду документами, зокрема, відповідною випискою по рахунку.
Розумність розміру підтверджується об`ємом виконаних робіт, відсотковим співвідношенням до предмету спору, а також важливістю даної справи для ПрАТ «Одесавинпром».
Судова колегія враховує, що ст. 139 КАС України визначає можливість стягнення всіх судових витрат при задоволенні позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. 
При цьому, зазначене для відповідача по суті є наслідком його протиправних дій, які слугували підставою звернення до суду з метою їх оскарження.
За таких умов, встановлені в ході розгляду справи протиправні дії відповідача, що загрожували позивачу майновими втратами на 129    700    432,00 грн, є незрівнянними в контексті зазначення надмірності розміру витрат правничої допомоги на користь позивача.
Також слід звернути увагу, що суд вказував на факт підпису позовної заяви та відповіді на відзив директором ПрАТ «Одесавинпром», проте дана обставина жодним чином не може спростувати факт підготовки даних процесуальних документів адвокатами АО «ЮРЛАЙН», що підтверджується наданими до суду договором від 12.05.2021 та погодженими позивачем актами надання послуг.
Директор ПрАТ «Одесавинпром» є законним представником товариства, а тому не обмежений у праві підпису підготовлених  адвокатами процесуальних документів, що в тому числі можливо розцінювати, як спосіб контролю дій останніх в особливо важливій для позивача справі.
Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи наявність підстав для зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу, судова колегія вважає належним частково задовольнити заяву  представника ПрАТ «Одесавинпром» та стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 134 018,00 грн, тобто половини від заявленої, оскільки дана сума є співмірною до предмету спору, складності даної справи та об`єму виконаних робіт.
Щодо можливості стягнення з Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрат на оплату висновку судової економічної експертизи в сумі 110000,00 грн та висновків суду першої інстанції стосовно даного питання, судова колегія зазначає наступне. 
Відповідно до ч.3 ст. 101 КАС України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 КАС України     експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи.
Дійсно ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 відмовлено ПрАТ «Одесавинпром» у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи по адміністративній справі №420/18405/21, проте дана обставина згідно приписів КАС України не спростовує можливість товариства реалізувати своє право щодо замовлення відповідного висновку та його подачі до суду з власної ініціативи.
З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2021 представником приватного акціонерного товариства “Одесавинпром” до суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта № 622/1 від 14.12.2021, який зроблений за заявкою адвоката Черкеса В.О. від 02.12.2021.
На підтвердження понесених витрат на оплату висновку судової економічної експертизи в сумі 110000,00 грн до суду надано копію заявки від 02.12.2021 (а.с. 116-118 т. 29), акту приймання-передачі від 14.12.2021 (а.с. 119 т. 29), виписку з рахунку (а.с. 120 т. 29).
Згідно акту приймання-передачі від 14.12.2021 АО «ЮРЛАЙН» (замовник) та ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» (виконавець), уклали цей акт до договору про проведення судової економічної експертизи від 31.05.2021, що виконавцем виконані послуги з проведення судової економічної експертизи та надані у відповідності до п. 4.2 Договору екземпляри висновку № 622/1 від 14.12.2021, а замовником прийняті    послуги, передбачені договором, належної якості та в повному обсязі.
Акт приймання-передачі від 14.12.2021 підписаний саме АО «ЮРЛАЙН» та ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» на виконання договору про проведення судової економічної експертизи від 31.05.2021.
Разом з тим, до суду , належним чином завіреної копії договору про проведення судової економічної експертизи від 31.05.2021 представником позивача не надано.
При цьому, згідно витягу з рахунку 04.06.2021 АО «ЮРЛАЙН» сплачено ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» кошти у розмірі 55000,00 грн. (призначення платежу    попередня оплата за проведення економічної експертизи за договором № 283/1 від 31.05.202), а також 29.12.2021 АО «ЮРЛАЙН» сплачено ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» кошти у розмірі 55000,00 грн. (призначення платежу    остаточна оплата за проведення економічної експертизи за договором № 283/1 від 31.05.2021 та рахунком № 462 від 14.12.2021).
Зазначені обставини в цілому не підтверджують, що ПрАТ «Одесавинпром» понесено фактичні витрати на проведення судової економічної експертизи, оскільки неможливо встановити підстави сплати коштів за її проведення саме з рахунків АО «ЮРЛАЙН».
Судом першої інстанції вірно зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження укладення договору між приватним акціонерним товариством Одесавинпром (або уповноваженою ним особою) та ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» щодо проведення судової економічної експертизи.
Доводи апелянта, що обмеження прав АО «ЮРЛАЙН» згідно договору про надання адвокатських послуг від 12.05.2021 не встановлюються та згідно ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом,    правилами адвокатської етики    та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань, вищезазначених висновків суду не спростовують, оскільки не слід ототожнювати можливість отримання висновку експерта з понесенням витрат на його виготовлення за умови відсутності доказів, що дані витрати здійснено ПрАТ «Одесавинпром».
Судова колегія також враховує, що наявними доказами неможливо встановити підстави та обставини сплати грошових коштів у розмірі 55000,00 грн., сплачених АО «ЮРЛАЙН» 04.06.2021 згідно договору № 283/1 від 31.05.2021 до направлення представником ПрАТ    «Одесавинпром»    заявки від 02.12.2021.
За таких підстав, оцінюючи надані докази та доводи представника позивача щодо понесених ПрАТ “Одесавинпром” витрат на підготовку експертного висновку, з урахуванням їх реальності та неминучості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для стягнення з Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства “Одесавинпром” витрат на оплату висновку судової економічної експертизи в сумі 110000,00 грн.
Відповідно до п. 3,4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права.
За результатами розгляду апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного від 13 липня 2022 року встановлені підстави зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення суми судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача, а саме 134 018,00 грн.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» - задовольнити частково.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного від 13 липня 2022 року – 
змінити в частині визначення суми судових витрат, які підлягають стягненню на користь  приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» (код ЄДРПОУ 00412027).
Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» (код ЄДРПОУ 00412027) судові витрати у розмірі     134 018,00 (сто тридцять чотири тисячі вісімнадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП: 44104032) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
В іншій частині додаткове рішення Одеського окружного адміністративного від 13 липня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька
Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія
          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко