ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 671/1427/21
Провадження № 33/4820/37/22

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Фіщука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.
За постановою суду,  06 вересня 2021 року о 06 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м. Волочиськ Хмельницької області, по вул. Незалежності, 20, керував автомобілем марки БМВ 316 державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п. “а” п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив  адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що оскаржувану постанову ним отримано лише 18.10.2021 року, тому строк ним пропущено з незалежних причин. Стверджує, що матеріали на оптичному диску, які додані до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення підпадають під визначення електронного доказу, що має бути засвідчено електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність ознак цифрового підпису автора. Однак, на відеозаписі, наявному у справі, відсутній цифровий підпис, як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, а тому не може вважатись належним доказом вини. Переконує, що на місці зупинки транспортного засобу він не погодився з результатами огляду та бажав проїхати в лікарню, однак поліцейські йому відмовили. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався, у зв`язку з чим він не мав змоги зафіксувати свою незгоду з результатами в акті огляду. Вказане підтверджує те, що процедура огляду відбулася з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП. Вважає, що місцевий суд не звернув належної уваги на ці обставин, не врахував їх при винесенні оскаржуваної постанови, відтак це судове рішення не можна визнати законним, і воно підлягає скасуванню. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Фіщука В.М., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Оскільки оскаржувану постанову стороною захисту отримано лише 18.10.2021 року, тобто по закінченню строку на апеляційне оскарження, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено. 
За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк ОСОБА_1 слід поновити.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 238798 від 06 вересня 2021 року, з якого  слідує, що 06.09.2021 року о 06 год. 45 хв., в м. Волочиськ Хмельницької області, по вул. Незалежності, 20,  ОСОБА_1  керував автомобілем марки БМВ 316 державний номерний знак НОМЕР_1  в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер. Результат тесту склав 1,16 % проміле. Такими діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п.п. п. 2.9 “а” Правил дорожнього руху та вчинив  адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. ( а.с. 1)
У графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно написав, що випив пива, більше так не буде.
Із дослідженого апеляційним судом результату тесту приладу «Драгер Алкотест 6810  ARСЕ 0265» № 282 від 06.09.2021 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 1,16 % проміле алкоголю, будь-яких заперечень Вавриків не висловлював, згоду з результатом тесту підтвердив власним підписом (а.с. 2).
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810».
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, проаналізувавши матеріали справи, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про їх достатність для встановлення вини, останнього, у вчиненні цього правопорушення, і вважає, висновки суду першої інстанції вірними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
У процесі апеляційного розгляду було досліджено запис з нагрудної камери відеоспостереження, з якого вбачається, що у вказаний у протоколі день та час ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. В ході розмови з ним у поліцейського виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Водій погоджується пройти такий на місці зупинки, продувши в муштук приладу Драгер, результат показав 1,16 % проміле, з яким ОСОБА_1 погоджується. ОСОБА_1 визнає вживання алкоголю вночі. Наміру пройти огляд в медичному закладі не висловлює, на що є посилання в апеляційній скарзі.
 Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що на місці події у поліцейських були відсутні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. У зв`язку із викладеним доводи апеляційної скарги про не проведення такого огляду як підставу для скасування постанови судді місцевого суду судом апеляційної інстанції визнаються необґрунтованими.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження сторони захисту в частині визнання відеозапису недопустимим доказом, оскільки він не містить цифрового підпису автора, є безпідставними з огляду на те, що вказаний відеозапис чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини. А тому в апеляційної інстанції відсутні підстави вважати даний відеозапис є недопустимим доказом. Відсутність електронного підпису не спростовує факту керування  ОСОБА_1  транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження ним відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у вказаний в протоколі день та час. 
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, оскільки працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак з такими доводами погодитись неможливо, у зв`язку з тим, що відповідно до вказаної Інструкції, огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводиться в разі того, якщо особа, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» не погоджується з його результатами, однак, як вбачається з матеріалів справи, після проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 будь - яких зауважень чи незгоди з проведеним оглядом не виказував.
Не беруться до уваги і доводи апеляційної скарги з приводу відсутності акта огляду, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, одразу, після проведення огляду ОСОБА_1 було продемонстровано показники Драгера. Результати огляду із кількісним показником відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та в роздруківці до приладу «Drager Alcotest 6810», з якими ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.
Інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.
Невизнання ним своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.
Істотних порушень при проведенні огляду  ОСОБА_1  на стан сп`яніння, на що є посилання в апеляційній скарзі, які б стали підставою для скасування постанови, не виявлено, а відтак, підстав для визнання недопустимими, зазначених апелянтом доказів, не вбачається.
Постанова судді місцевого суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2021 року.
Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М. Кулеша