УХВАЛА
 
23 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 278/1593/20
провадження № 61-2787ск22
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії та виділити земельну ділянку (пай),
 
ВСТАНОВИВ :
 
16 лютого 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.
 
За даною касаційною скаргою не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження, оскільки, в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі не зазначено підставу, на якій подається касаційна скарга.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)      якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)      якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)      якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)      якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має зазначатися підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Таким чином при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитися у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу (підстави) для касаційного оскарження судового (судових) рішення (рішень).
 
Тобто, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від                   19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 20 червня 2018 року у справі                  № 755/7957/16-ц, від 26 червня 2018року у справі № 2/1712/783/2011, від                         26 червня 2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04 липня 2018 у справі                                  № 522/2732/16-ц); пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення; пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 листопада                   2020 року у справі № 904/3807/19).
 
Крім цього, ОСОБА_1 у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати лише постанову Житомирського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року. При цьому, вказаною постановою рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 липня 2021 року залишено без змін. 
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно подати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, та уточнити її прохальну частину.
 
До касаційної скарги додано клопотання, в якому ОСОБА_1 посилаючись на те, що сума судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5% розміру його річного доходу, просить звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Крім цього, посилається на наявність хронічних хвороб, які потребують постійного лікування та відповідних затрат. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надав довідку про доходи № 5963519924951329 за 2021 рік, в якій зазначено, що загальна сума пенсії за 2021 рік складає                 37 047,9 грн, та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, копії медичних виписок. 
 
Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору за умови якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.
 
За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Розмір судового збору складає 3363,2 грн ((840,8 х 2) х 200% = 3363,2), що перевищує 5%  розміру річного доходу ОСОБА_1 .
 
Обставини та відповідні докази, на які посилається ОСОБА_1 дають підстави для висновку про наявність передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» умов для звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збоу задовольнити. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на потсанову Житомирського апеляційного суду від           16 грудня 2021 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 Н. О. Антоненко