ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4219/22 Справа № 209/2523/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 91454,12 грн. в якості компенсації шкоди заподіяної ОСОБА_2 ; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 3500,00 грн., які сплачені нею за надані експертні послуги; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 8000 грн.
Позов мотивовано тим, що позивачка є власником автомобіля «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1244.
Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року (набрала законної сили 21 вересня 2020 року) ОСОБА_2 визнано винною в здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340,00 грн. на користь держави.
Даною постановою встановлено, що 25 червня 2020 року о 09:00 годині, ОСОБА_2 по вул. Мурахтова, 18 м. Кам`янське, керуючи автомобілем «OpelVectra» н/з НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності рух та скоїла зіткнення з автомобілем «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався позаду. Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» поліс ОА №5858646.
Водій належного їй автомобіля ОСОБА_4 через адвоката Фесюк Ю.О. подала страховику ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» заяву про страховий випадок від 08 серпня 2020 року, щодо ДТП яке трапилося 25 червня 2020 р., у відповідь на яку від ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» був отриманий лист від 26 серпня 2020 року з змісту якого випливало, що компанія, розглянувши дану просила надати до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» ряд документів, серед яких є заява про страхове відшкодування, а також постанова суду про притягнення до адміністративної відповідальності осіб причетних та винних в ДТП, яка вступила в законну силу та завірена відповідним чином.
Оскільки протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не виконав свого обов`язку направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, - то вона була вимушена самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди та за свій рахунок оплатити послуги судового експерта Дроздова Ю.В. в розмірі 3 500,00 грн. за складання висновку експерта №3210/20/20 від 19 жовтня 2020 року товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного їй, як власнику автомобіля «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість матеріального збитку складає: 91 454,12 грн. Зазначає, що жоден з відповідачів не з`явився для того, щоб бути присутнім під час проведення експертизи, не зважаючи на те, що про дату, час та місце проведення останньої були повідомленні належним чином.
03 листопада 2020 року, з метою отримати від страховика відшкодування завданих їй збитків, вона на ім`я страховика надіслала: лист (супровідний) щодо надання документів; повідомлення про дорожньої транспортну пригоду; заяву з банківськими реквізитами про страхове відшкодування; копію свого паспорта; копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру платника податків; копію посвідчення водія «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 ; постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 вересня 2020 року, яка вступила в законну силу та завірена відповідним чином; довідку АТ КБ «ПриватБанк» з реквізитами її банківського рахунку; висновок щодо визначення розміру завданого їй матеріального збитку №3210/20/20, квитанцію про оплату наданих експертних послуг; копію свідоцтва про реєстрацію належного їй КТЗ, які ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» отримала 06 листопада 2020 року.
Оскільки жодної відповіді від страховика вона не отримала, то 20 лютого 2021 року на його адресу був надісланий адвокатський запит, з проханням надати інформацію, чи прийнято страховиком відповідне рішення за її заявою про виплату страхового відшкодування.
02 березня 2021 року страховик надав адвокату відповідь про те, що оскільки документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, то прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення, - без зазначення того, на яку кількість днів цей строк збільшено, та не врахування того, що вона була вимушена, у зв`язку з не направленням страховиком свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, самостійно шляхом звернення до експерта та за власний рахунок отримати документ, в якому була визначена сума завданого їй матеріального збитку, який був виготовлений лише 19 жовтня 2020 року.
В даній відповіді також йшлося про те, що для проведення незалежного експертного дослідження та визначення розміру нанесеного їй матеріального збитку, ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» призначено експерта (аварійного комісара): ФОП ОСОБА_5 і зазначався його контактний номер телефону.
З цього приводу позивачка звертає увагу суду, що після спливу семи місяців з моменту отримання повідомлення про страховий випадок, ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» спромоглося тільки на те, щоб повідомити її, що ним призначений експерт (аварійний комісар), замість того, що забезпечити прибуття експерта на протязі десяти робочих днів після одержання заяви про страховий випадок, в якій повідомлялося про дорожньо-транспортну пригоду.
В позові також зазначено, що неправомірна поведінка відповідача ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», яка полягає в ухиленні від виконання обов`язків по виплаті страхового відшкодування за наявності його вини в цьому, оскільки страховик діє всупереч вимогам закону та усвідомлюючи свою протиправність, з огляду на те, що порушується закон, який є основою його діяльності, - порушує її права та викликає моральні страждання.
Позивачка посилається на те, що відчуває душевний неспокій, образу, сором, на протязі тривалого часу, а саме з того моменту, коли страховик не виконав свого обов`язку щодо направлення на протязі десяти робочих днів свого уповноваженого представника для визначення розміру заподіяної мені шкоди, вона знаходиться в стресовому стані внаслідок неправомірних дій ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», як органу, основним обов`язком якого є відшкодування завданої шкоди, а не навмисне ухилення від його виконання по надуманим підставам, відчуває себе приниженою і морально подавленою від того, фактичного свавілля та відвертого потурання її прав та законних інтересів з боку ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», а завдану їй моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.
В позові також обґрунтовується необхідність стягнення моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_2 , викликаної душевними стражданнями, яких позивачка зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна – автомобіля «FORD FUSION SE HYBRID» н/з НОМЕР_1 , при цьому вина ОСОБА_2 в пошкоджені автомобіля доводиться постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року (набрала законної сили 21 вересня 2020 року), якою останню визнано винною в здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також з огляду на те, що така шкода не відшкодовується страховиком - ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», оцінює шкоду в 8 000 грн., що обумовлюється тим, що вона певний час була позбавлена можливості користуватися належним їй автомобілем, оскільки той був пошкоджений, а саме: були пошкоджені передній бампер, гратка радіатора та ліва фара, у зв`язку з чим він потребував ремонту, сама позивачка мешкає в с. Світлогірське Полтавської області, в якому фактично відсутні магазини, а ті що існують мають дуже малий асортимент продуктів та товарів, у зв`язку з чим вона для задоволення своїх побутових потреб, як-то: придбання продуктів харчування, товарів повсякденної необхідності, медикаментів, взуття, одягу та іншого, - систематично використовувала автомобіль для виїзду до м. Кобеляки, який знаходиться на відстані 40 км від її місця мешкання, а також до м. Кам`янське Дніпропетровської області, де проживає її сестра, але через пошкодження автомобіля вона не мала можливості це робити більш ніж шість місяців, що створило їй незручності, змінило привичний уклад життя, оскільки вона мала суттєві перешкоди в можливості спілкуватися з ріднею та забезпеченні своїх потреб.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в якості компенсації шкоди заподіяної ОСОБА_2 в розмірі 89454 грн. 12 коп., судові витрати за експертне дослідження в сумі 3500 грн.; стягнути з ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 8000 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2022 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 грн.; стягнути з ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 грн.
В апеляційній скарзі ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року, яка набрала законної сили 21 вересня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винною в здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підвергнуто адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340,00 грн. на користь держави.(а.с.13-14, 15-16)
Згідно до постанови ОСОБА_2 25 червня 2020 року о 09:00 годині по вул. Мурахтова, 18 м. Кам`янське, керуючи автомобілем «OpelVectra» н/з НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності рух та скоїла зіткнення з автомобілем «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався позаду. Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1244, - є ОСОБА_1 .
Відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант»), поліс ОА №5858646 від 12 серпня 2019 року, строк дії з 00 год. 00 хв. 13 серпня 2019 року до 12.082020 року, який на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) був діючим, забезпечений транспортний засіб (ТЗ) - автомобіль «OpelVectra» н/з НОМЕР_3 , страхувальник - ОСОБА_2 , страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого – 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну – 100 000 грн., розмір франшизи – 2 000 грн. (а.с.19)
ОСОБА_4 через адвоката Фесюк Ю.О. надіслала страховику ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» заяву про страховий випадок від 08 серпня 2020 року з долученою копією протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 25 червня 2020 року, яка була отримана страховиком 10 серпня 2020 року. (а.с.17)
У відповідь ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» надіслала листа від 26 серпня 2020 року, про те, що компанія, розглянувши заяву про настання страхового випадку, щодо ДТП яке трапилося 25 червня 2020 р. із автомобілем «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 та автомобілем «OpelVectra» н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована за полісом АО-0005858646 від 12 серпня 2019 р., просить надати до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» документи, в тому числі: заяву про страхове відшкодування, постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності осіб причетних та винних в ДТП, що вступила в законну силу та завірена відповідним чином. (а.с.20)
Протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви про страховий випадок від 08 серпня 2020 року та копії протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 25 червня 2020 року, відповідач ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» не направив свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Позивачка самостійно обрала експерта - судового експерта Дроздова Юрія Володимировича для визначення розміру шкоди та за свій рахунок оплатила його послуги в розмірі 3 500,00 грн. за складання висновку експерта №3210/20/20 від 19 жовтня 2020 року товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 ., відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «FORD FUSION SE HYBRID» н/з НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає: 91 454,12 грн.
Відповідачі, будучи обізнаними про дату, час та місце проведення експертизи повідомленнями, надісланим кожному окремо засобами поштового зв`язку 23 вересня 2020 року, - на її проведення та огляд автомобіля не з`явилися.
Позивач поштовим відправленням від 03 листопада 2020 року, отриманим відповідачем 06 листопада 2020 року, на ім`я ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» надіслала: лист (супровідний) щодо надання документів; повідомлення про дорожньої транспортну пригоду; заяву з банківськими реквізитами про страхове відшкодування; копію свого паспорта; копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру платника податків; копію посвідчення водія «FORD FUSION» н/з НОМЕР_1 ; постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 вересня 2020 року, яка вступила в законну силу та завірена відповідним чином; довідку АТ КБ «ПриватБанк» з реквізитами її банківського рахунку; висновок щодо визначення розміру завданого їй матеріального збитку №3210/20/20, квитанцію про оплату наданих експертних послуг; копію свідоцтва про реєстрацію належного їй КТЗ.
20 лютого 2021 року на адресу ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» надісланий адвокатський запит, з проханням надати інформацію, чи прийнято страховиком відповідне рішення щодо страхового випадку від 25 червня 2020 року. (а.с.23-24)
Листом від 02 березня 2021 р. страховик надав адвокату відповідь про те, що оскільки автомобіль не був наданий для огляду у пошкодженому виді, то може бути прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. (а.с.26)
Згідно вказаного Листа від 19 березня 2021 року страховик повідомив, що не має підстав для здійснення страхового відшкодування, з посиланням на п.33.3 Закону, відповідно до якого водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів), а також з посиланням на п.37.1.3 ст.37 Закону, відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, а також з зазначенням того, що позивачкою на вимогу експерта було відмовлено у наданні автомобілю для огляду, що є невиконання потерпілою своїх обов`язків, визначених Законом, що не дає змоги визначити розмір матеріального збитку.
Вартість виконаних ТОВ «Японія –Авто-ХХІ» робіт з ремонту автомобіля «FORD FUSION SE HYBRID» н/з НОМЕР_1 з урахуванням ремонтних послуг та витрачених матеріалів і запчастин становить всього: без ПДВ - 104 200,00 грн., ПДВ – 20 840,00 грн., з ПДВ – 125 040,00 грн. (а.с.29-60)
Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).
За вимогами статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Відповідно до пунктів 37.1.3 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Відповідно до п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Відповідно до абз.2 п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не було належним чином їх повідомлено про настання страхового випадку, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки між позивачкою та ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» договору страхування не укладено, то вона взагалі не була зобов`язана повідомляти ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про ДТП, оскільки такий обов`язок покладений на відповідачку ОСОБА_6 ..
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка знаючи з дня настання ДТП, що цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована в ТДВ СК “Альфа-Гарант” не надала товариству пошкоджене майно для огляду, колегія відхиляє, оскільки протягом десяти робочих днів після одержання відповідачем ТДВ Страхова компанія “Альфа-Гарант” заяви адвоката Фесюк Ю.О. від 08 серпня 2020 року про страховий випадок, з долученою копією протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 25 червня 2020 року, яка була отримана страховиком 10 серпня 2020 року, - відповідач не надіслав призначеного ним представника, який, відповідно, не прибув для огляду пошкодженого автомобіля. 
Доводи апеляційної скарги про те, що щодо неналежності висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3210/20/20 від 19 червня 2020 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки висновок експерта відповідає вимогам чинного законодавства.
Щодо посилання щодо необґрунтованості додаткового рішення, колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частинами 1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надані наступні документи:  договір про надання правової допомоги від 19 лютого 2022 року (а.с.61), копія свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю № 1237 (а.с.62), копія Ордеру серії ДП № 225021 (а.с.62). До матеріалів заяви додана квитанція до прибуткового касового ордера від 14 березня 2022 року про оплату ОСОБА_1  на підставі Договору про надання правової допомоги від 19.02.2022 року 10000 грн. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження витрат на правничу допомогу, керуючись нормами ст. 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування додаткового рішення суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції з врахуванням співмірності, розумності та пропорційності задоволених позовних вимог дійшов обґрунтованого висновку про стягнення 10 000 грн. судових витрат.
Інші приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду та додаткове рішення суду залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" – залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров
Судді Е.Л. Демченко
Т.Р. Куценко