Справа № 991/2648/22
Провадження 1-кс/991/2667/22

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у межах кримінального провадження № 52021000000000006 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на майно вилучене 21.07.2022 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .
Клопотання мотивує тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000006 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у порушення вимог Законів України «Про публічні закупівлі» та «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки» між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ТОВ «БК КБР» укладено договір № 30-46-08-20-00167 від 09.12.2020 про Постачання, монтаж та пусконалагоджувальні роботи системи фізичного захисту, системи зв`язку, автоматизованої системи контролю та керування по проекту «Будівництво Централізованого сховища відпрацьованого ядерного (ЦСВЯП) реакторів ВВЕР АЕС України» на загальну суму 421 801 241, 93 грн. 
Під час виконання цього договору посадові особи ТОВ «БК КБР» за попередньою змовою із службовими особами ВП «Атомпроектінжинірінг» ДП «НАЕК «Енергоатом» організували корупційну схему привласнення бюджетних коштів, яка полягає у штучному завищенні цін на окремі товарно-матеріальні цінності, придбані у субпідрядних організацій. 
Так, посадові особи ТОВ «БК КБР» домовлялись із іншими особами - представниками суб`єктів господарської діяльності щодо формального оформлення комерційних пропозицій про постачання на Товариство матеріалів та обладнання за завищеними цінами, погодженими з підрядником. У подальшому ТОВ «БК КБР» документально оформлювало закупівлю матеріалів по договору № 30-46-08-20-00167 від 09.12.2020 за завищеними цінами та надавало замовнику листи-комерційні пропозиції від інших суб`єктів господарської діяльності, у яких вартість таких матеріалів та обладнання була ще більшою, що створювало формальні підстави для включення зазначених товарно-матеріальних цінностей до актів виконаних робіт та оплати бюджетними коштами замовником робіт на рахунок підрядника. Різниця коштів, яка утворилась після перепродажу ТОВ «БК КБР» на адресу підрядника матеріалів та обладнання, шляхом укладання фіктивних господарських операцій, виводилась в тіньовий готівковий обіг та розподілялась між посадовими особами підрядника та замовника.
Прокурор у клопотанні також зазначає, що до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , заступник генерального директора з економіки та фінансів ВП «Атомпроектінжиніринг» ДП «НАЕК «Енергоатом», який виступав уповноваженою особою замовника при проведенні процедур закупівель за предметом закупівлі Роботи по завершенню будівництва за об`єктом: Централізоване сховище відпрацьованого ядерного палива реакторів ВВЕР АЕС України, за розпорядженням генерального директора ВП «Атомпроектінжиніринг» ДП «НАЕК «Енергоатом» опрацьовував комерційні пропозиції щодо проекту будівництва ЦСВЯП та підписував маркетингову довідку за результатами їх опрацювання, а також погоджував звіт з оцінки постачальника – ТОВ «БК КБР». 
21.07.2022, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.07.2022 у справі № 991/2295/22, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 12 Pro, модель MGMK3FS/A, серійний номер НОМЕР_1 (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , попереднім оглядом якого виявлені відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. У зв`язку з чим 22.07.2022 детектив виніс постанову про визнання їх речовими доказами. 
Водночас, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, потреби досудового розслідування передбачають необхідність ґрунтовного аналізу листування, яке здійснювалося ОСОБА_4 за період 2020-2022 роки у сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, що потребує додаткового часу, а також вжиття заходів, зокрема, призначення експертного дослідження, з метою вирішення питання щодо встановлення видалених файлів з електронних носіїв інформації ОСОБА_4 .
Так, 22.07.2022 детектив виніс постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні, для проведення якої, відповідно до вимог п. 13.3 науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/3, надається комп`ютерна техніка.
Отже, наявні правові підстави для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Матеріали провадження, на думку прокурора, свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, шляхом накладення на нього арешту, з метою недопущення перетворення та знищення інформації, яка міститься на носіях інформації.
У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Представники власника майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з думкою яких погодився власник майна ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання, вважають його необґрунтованим. Зазначили, що виявлені на мобільному телефоні відомості, з урахуванням фабули кримінального правопорушення, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не стосуються предмету досудового розслідування. Під час обшуку ОСОБА_4 надав доступ до мобільного телефону, однак детектив для участі у обшуку, зокрема, для копіювання інформації, спеціаліста не залучав, а тому його вилучення здійснене у порушення вимог ч. 2 ст. 168 КПК України. Протокол обшуку не містить посилання щодо потреби вилучення мобільного телефону, а саме з метою виявлення видалених чи скритих файлів. Постанова про визнання речових доказів не містить посилання на те, яке доказове значення мають відомості, виявлені на мобільному телефоні, для кримінального провадження.
Заслухавши пояснення детектива, власника майна та його представників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, зокрема, якщо вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. 
Поряд з цим, накладаючи арешт на майно особи, яка не має статусу підозрюваного у конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 132 КПК України, має переконатися у тому, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а майно про арешт якого ставиться питання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, безвідносно до того, чи має особа, на майно якої накладається арешт, безпосереднє відношення до вчинення злочину. 
У ході розгляду клопотання встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000006 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно із Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань службові особи ДП «НАЕК «Енергоатом» зловживаючи своїм службовим становищем, у порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки», без використання системи закупівель Prozorro та без оприлюднення оголошення про проведення закупівлі уклали договір з ТОВ «БК КБР» від 09.12.2020 № 30-146-8-20-00167 про Постачання, монтаж та пусконалагоджувальні роботи системи фізичного захисту, системи зв`язку, автоматизованої системи контролю та керування по проекту «Будівництво Централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива (ЦСВЯП) реакторів ВВЕР АЕС України» на загальну суму 421 801 241,93 грн, працівники якого не мають відповідного досвіду та кваліфікованого персоналу з проходженням необхідної перевірки знань та отримання на підставі цих даних необхідних допусків і дозволів на проведення робіт в зоні відчуження. У подальшому 10.12.2020, у межах виконання угоди з ТОВ «БК КБР», укладеної з порушенням вимог законодавства, службові особи здійснили перерахування авансового платежу в розмірі 210 900 620,97 грн, чим здійснили розтрату коштів в особливо великому розмірі. 
На обґрунтування вчинення кримінального правопорушення прокурор до клопотання додала копії матеріалів досудового розслідування, які дослідженні у судовому засіданні, а саме копії: доповідної записки про виявлення ознак кримінального правопорушення від 04.01.2021; протоколів огляду відомостей в системі електронної системи публічних закупівель Prozorro від 18.01.2021, 18.05.2022; маркетингової довідки, згідно якої ТОВ «БК «КБР» має досвід виконання робіт за темою: «Постачання, монтаж та пусконалагоджувальні роботи системи фізичного захисту, системи зв`язку, автоматизованої системи контролю та керування по проекту «Будівництво централізованого сховища відпрацьованого ядерного палива реакторів ВВЕР АЕС України», а також має спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею; звіту з оцінки постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом» - ТОВ «БК КБР» від 05.01.2021; протоколів засідання експертної комісії з питань таємниць ДП «НАЕК «Енергоатом» № 45 від 07.12.2020, № 46 від 08.12.2020; договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020 укладеного між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ТОВ «БК КБР»; довідки про стан розрахунків з ТОВ «БК «КБР» від 22.01.2021; протоколу огляду від 15.07.2022 інформації про рух коштів по банківських рахунках ТОВ «БК «КБР», зокрема, щодо перерахування коштів з ВП «Атомпроектінжиніринг»; витягу із акту планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, складеного Державною аудиторською службою України за № 05-21/3 від 13.10.2021, згідно якого, серед іншого проведеною ревізією встановлено, що договір № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020, зміни та доповнення до нього, акти приймання-передачі будівельних робіт та обладнання не містять жодного грифу секретності, визначеного Законом України «Про державну таємницю». Договір, у порушення вимог ч. 3 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі», укладено без проведення процедур закупівель, а внесення змін та доповнень до договору в частині збільшення загальної вартості є порушенням ч. 5 ст. 41 цього Закону. Завищення вартості виконаних робіт призвело до втрат фінансових ресурсів ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Атомпроектінжиніринг», та інші матеріали.
Дослідження цих матеріалів, враховуючи викладену у клопотанні фабулу кримінального провадження, формує у слідчого судді внутрішнє переконання того, що могли мати місце обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, тому слідчий суддя вважає доведеним, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У межах цього кримінального провадження слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу від 06.07.2022 у справі № 991/2295/22, якою надав дозвіл на обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , з метою відшукання, зокрема, таких речей і документів: носії електронної інформації (накопичувачі на жорстких магнітних дисках, комп`ютерна техніка, флеш-накопичувачі та інші засоби збереження електронної інформації, у тому числі мобільні телефони), які використовувалися чи могли використовуватися особами, причетними до вчинення злочину. 
Згідно із протоколом обшуку від 21.07.2022, під час проведення цієї слідчої (розшукової) дії, ОСОБА_4 добровільно надав iPhone 12 Pro, модель MGMK3FS/A, серійний номер НОМЕР_1 (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , доступ до вмісту якого не був обмежений системами логічного захисту, що дозволило детективу безпосередньо під час обшуку оглянути наявні у ньому відомості. За результатами такого огляду у месенджері «WhatsApp», який зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_4 виявлено чат з абонентським номером НОМЕР_5 , датований 04.12.2020, відповідно до якого, останній направляє ОСОБА_4 документи у вигляді файлів «pdf», а саме: спеціальний дозвіл від 09.10.2020, виданий ТОВ «БК КБР», ЄДРПОУ 40990651; Витяг з реєстру платників податків ПДВ від 18.01.2019 по ТОВ «БК КБР», ЄДРПОУ 40990651; виписка по рахунку, що містить інформацію про рух коштів по рахунку; ліцензія від 17.08.2018 видана на користь ТОВ «БК КБР», ЄДРПОУ 40990651; дозвіл № НОМЕР_6 виданий на користь ТОВ «БК КБР», ЄДРПОУ 40990651; 2 сертифікати системи екологічного управління ТОВ «БК КБР», ЄДРПОУ 40990651; декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці по ТОВ «БК КБР», ЄДРПОУ 40990651. Крім того, виявлене листування з абонентом НОМЕР_7 » « ОСОБА_8 » за 06.12.2020 відповідно до якого ОСОБА_4 запитує про наявність договору на понеділок, на що отримано відповідь: «текст договору нами отработанный, КБР передали в пятницу. Обратной связи от них нет. Додатков к нему тоже нет, итог – нет. Дергай Дмитрия.». Також у месенджері «Viber» виявлено чат з абонентом «Божко 2», абонентський номер НОМЕР_8 , за 21.02.2022, який надіслав ОСОБА_4 , інформацію щодо ситуації із запуском Централізованого сховища та інтерпретації старих проблем по-новому. 
З огляду на те, що попереднім оглядом мобільного телефону виявлені відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, детектив виніс постанову від 22.07.2022, якою визнав їх речовими доказами у кримінальному провадженні № 52021000000000006.
У подальшому детектив провів огляд вилученого мобільного телефону, під час якого виявив відомостей, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо виконання договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020, що підтверджується протоколом огляду від 26.07.2022.
Дослідження змісту вказаних протоколів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000006, дають достатні підстави вважати, що відомості, виявлені на вилученому під час обшуку у ОСОБА_4 мобільному телефоні, відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що вищезазначені файли та листування можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Доводи представників власника майна, що виявлена інформація не стосується обставин, які розслідуються у межах цього кримінального провадження є безпідставними та спростовують дослідженими у судовому засіданні матеріалами. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань предметом досудового розслідування є не лише підстави укладення договору № 30-146-08-20-00167 від 09.12.2020, як про це стверджують представники, але і обставини його подальшого виконання, у тому числі перерахування бюджетних коштів за цим договором. Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що до витягу вноситься лише короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. 
Слідчий суддя також вважає безпідставними доводи представників власника майна стосовно того, що мобільний телефон вилучений з порушенням вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, оскільки детектив не залучив для проведення обшуку спеціаліста, який міг би скопіювати наявну на ньому інформацію. Так, порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння визначено положеннями ст. 236 КПК України. Зокрема, частиною першої цієї статті детективу надано право запросити спеціалістів для участі в обшуку, а не покладено на нього імперативний обов`язок по залученню спеціаліста до проведення слідчої (розшукової) дії. 
У абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, у тому числі коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.
Детектив у судовому засіданні пояснив, що оскільки попереднім оглядом мобільного телефону виявлено відомостей, що мають значення для з`ясування обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою виявлення видалених/скритих файлів, детального аналізу його вмісту за участю спеціаліста прийнято рішення про його вилучення.
Так, з метою з`ясування обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження, а також виявлення інформації та програмного забезпечення, що міститься на мобільному телефоні, детектив 22.07.2022 виніс постанову про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 52021000000000006.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що під час огляду мобільного телефону, за участю спеціаліста, не вдалося за можливе створити повну копію його пам`яті, скопіювати відомості ряду додатків, які виявлені в пам`яті телефону під час його безпосереднього огляду з екрану, у тому числі історію обміну повідомленнями додатку «Signal» та електронні листи додатку «Пошта», що підтверджується протоколом огляду від 21-22.07.2022.
Водночас пунктом 13.3 розділу 13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (далі – Інструкція) визначено, що для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучення вказаних носіїв інформації органом досудового розслідування, з урахуванням надання слідчим суддею дозволу на їх відшукання, відповідає вимогам ч. 2 ст. 168 КПК України.
Обґрунтованими, на думку слідчого судді також є доводи, викладені у клопотанні, що повноцінне дослідження, копіювання та аналіз усього вмісту носіїв інформації, у тому числі шляхом аналізу змісту листування, яке здійснювалося ОСОБА_4 у період з 2020-2022 років, у сукупності з іншими доказами, необхідне для повного та всебічного проведення досудового розслідування, зокрема, для доведення та спростування факту привласнення бюджетних коштів під час виконання договору № 30-46-08-20-00167 від 09.12.2020, з`ясування кола осіб, які можуть мати відношення до цього.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування довів необхідність арешту майна, вилученого під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.
Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у права ОСОБА_4 .
У той же час, не застосування обмежень на відчуження, розпорядження та користування цим майном може призвести до вжиття власником майна заходів до перетворення чи знищення відомостей, які міститься на електронних носіях інформації.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням.
Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Задовольнити клопотання.
Накласти арешт на майно, вилучене 21.07.2022 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone 12 Pro, модель MGMK3FS/A, серійний номер НОМЕР_1 (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ), із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном. 
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. 
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1