Постанова
Іменем  України 
19 травня 2022 року
м. Київ
справа № 478/1433/19
провадження № 61-11932св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»,
третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2020 року в складі судді Іщенко Х. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в складі колегії суддів: Темнікової В. І., Бондаренко Т. З., Крамаренко Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з  позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «Миколаївгаз») та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо незаконного демонтажу газового лічильника та нарахування необлікованих об`ємів природного газу на суму 99 083, 80 грн; скасувати рішення відповідача про нарахування необлікованих об`ємів природного газу на суму 99 083, 80 грн; та  зобов`язати відповідача встановити безкоштовно газовий лічильник за місцем його проживання в будинку АДРЕСА_1 за рахунок газорозподільного підприємства. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . 
13 березня 2019 року працівники відповідача провели огляд побутового газового лічильника, за результатами якого склали акт про виявлені порушення, а також акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи.
Рішенням комісії АТ «Миколаївгаз» від 27 травня 2019 року задоволено акт про порушення від 13 березня 2019 року та покладено на нього обов`язок сплатити вартість необлікованих об`ємів природного газу в розмірі 99 083, 80 грн.
Зазначав, що такі дії відповідача є незаконними. Зокрема, вказував, що повірка лічильника проведена відповідачем з порушенням строків, огляд та демонтаж лічильника були проведені у його відсутність невідомими особами, після демонтажу лічильника відповідач не встановив на його місце лічильник газу з  обмінного фонду.
У листопаді 2019 року відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з нього заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 99 083, 80 грн.
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу позивача, який призвів до недостовірності його показів, підтверджений належними доказами.
Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за  період з 16 січня 2019 року по 12 березня 2019 року в сумі 99 083, 80 грн ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодована, у зв`язку з чим просив зустрічний позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії АТ «Миколаївгаз» щодо демонтажу газового лічильника та нарахування боргу в сумі 99 083, 80 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову АТ «Миколаївгаз» відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи в  задоволенні зустрічного позову АТ «Миколаївгаз», суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Миколаївгаз» порушило процедуру проведення експертизи газового лічильника позивача та не довело вину останнього в пошкодженні пломби заводу-виробника та його втручання в роботу відлікового механізму газового лічильника, а тому дії відповідача щодо демонтажу газового лічильника та нарахування позивачу боргу є неправомірними. 
Водночас суд першої інстанції вважав, що рішення комісії АТ «Миколаївгаз» від 27  травня 2019 року не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, у зв`язку з  чим підстав для його скасування не вбачав. 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2020 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2020 року в  частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення від 27 травня 2019 року та зобов`язання встановити безкоштовно газовий лічильник скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Скасовано рішення АТ «Миколаївгаз», яке викладене у пункті 20 протоколу № 31 засідання комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу від 27 травня 2019 року, про нарахування необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості на суму 99 083, 80 грн.
Зобов`язано АТ «Миколаївгаз» встановити безкоштовно газовий лічильник за  місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок газорозподільного підприємства.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована, зокрема, тим, що суд першої інстанції не  врахував, що рішення АТ «Миколаївгаз» від 27 травня 2019 року, яке прийняте на підставі проведеної з порушенням вимог закону експертизи лічильника газу, є  незаконним і скасування цього рішення є належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У серпні 2020 року АТ «Миколаївгаз»звернулося до  Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2020 рокув частині задоволених позовних вимог та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2020 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову АТ «Миколаївгаз».
Підставами касаційного оскарження судових рішень зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 грудня 2018 року в справі № 628/1802/16-ц, від 21 березня 2019 року в справі № 635/1719/17, від 17 квітня 2019 року в справі № 311/2314/16, від 17 квітня 2019  року в справі № 720/479/17-ц, від 04 вересня 2019 року в справі № 631/60236/16-ц, від 18 вересня 2019 року в справі № 415/1052/16-ц, від 21  листопада 2019 року в справі № 627/880/17, від 14 січня 2020 року в справі № 910/17955/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019  року в справі № 522/12901/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які  мають значення для вирішення справи, визнали акт про порушення від 13  березня 2019 року та акт експертизи лічильника газу від 09 квітня 2019 року неналежними та недопустимими доказами на підставі необґрунтованих припущень, а тому безпідставного, без наведення правового обґрунтування, задовольнили первісний позов й відмовили в задоволенні зустрічного позову.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
23 листопада 2020 року справа № 478/1433/19 надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та  вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Суди встановили, що  ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з газопостачання.
АТ «Миколаївгаз» за вищезазначеною адресою відкрито особовий рахунок №  НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , по якому протягом періоду з 01 липня 2015  року по 31 травня 2019 року газорозподільним та газопостачальним підприємствами здійснювався облік об`ємів споживання природного газу побутовим споживачем на підставі показів приладу обліку типу Галлус G4, заводський № 003553668, 1996 року випуску.
13 березня 2019 року АТ «Миколаївгаз» складено акт про порушення № 00001156 та акт про виявлені порушення № 2670, згідно з якими в будинку АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (підпункт 3 пункту 1 та підпункт 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ).
13 березня 2019 року представникиАТ «Миколаївгаз» в будинку АДРЕСА_1 здійснили демонтаж лічильника газу Галлус G4, заводський № 003553668, про що складено акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 2565 від 13 березня 2019 року, у якому запрошено споживача ОСОБА_1 на місце проведення експертизи, яку буде проведено 19 березня 2019 року з 15:30 год.
Актом експертизи побутового лічильника № 236 від 09 квітня 2019 року, складеним комісією АТ «Миколаївгаз» по проведенню експертизи в присутності споживача ОСОБА_1 , встановлено наявність доступу до відлікового механізму лічильника газу, який до подальшого використання не придатний. Підпис споживача ОСОБА_1 на акті відсутній.
На засіданні комісії з розгляду актів порушення Оператора ГРМ, оформленому протоколом № 31 від 27 травня 2019 року, прийнято рішення про задоволення акта про порушення № 1156 від 13 березня 2019 року.
Згідно з актом-розрахунком, складеним на  підставі акта про порушення № 1156 від 13 березня 2019 року, вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу за період з 16 січня 2019 року по 12 березня 2019 року складає 99 083, 80 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (тут і   далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначають види порушень споживача, внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ  (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в  позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (підпункт 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем).
Відповідно до пунктів 1, 2, 4 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у  разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. 
У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення.
Пунктами 3.2.3, 3.2.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення) передбачено, що при наявності акта про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов`язана протягом трьох робочих днів у містах та п`яти робочих днів у сільській місцевості від дати реєстрації заяви або акта про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної (газотранспортної) організації демонтувати та  відправити лічильник газу на експертизу.
Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи.
За змістом пункту 3.3.3.1 Положення комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акта експертизи лічильника газу.
Пунктом 3.3.3.4 Положення передбачено, що результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою. Якщо споживач (уповноважена особа) або член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. 
Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та  юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора (пункт 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем).
Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за  результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як  на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за  своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Суди встановили, що акт про порушення від 13 березня 2019 року не відповідає передбаченим до нього вимогам, демонтаж лічильника газу проведений працівниками відповідача за відсутності споживача ОСОБА_1 , акт про експертизу складений неуповноваженим складом комісії та не підписаний ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважали, що такі акти не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження зафіксованих у них порушень.
Таким чином, установивши, що відповідач АТ «Миколаївгаз» порушив процедуру проведення експертизи лічильника газу та не довів вину позивача в пошкодженні пломби заводу-виробника та його втручання в роботу відлікового механізму лічильника газу, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та, відповідно, відмову в задоволенні зустрічного позову АТ «Миколаївгаз».
Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у  зазначених у касаційній скарзі постановах, а тому доводи касаційної скарги в цій частині безпідставні.
Інші аргументи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з  висновками судів стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В  силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу АТ «Миколаївгаз» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в нескасованій при апеляційному перегляді частині та постанову апеляційного суду без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» залишити без задоволення.
Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2020  року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко