Постанова
Іменем України
 
23 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 591/4650/21
провадження № 61-21239св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
суб`єкт звернення - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича,
стягувач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2»,
боржник-  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2», яка підписана представником Кравченком Павлом Андрійовичем, на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2021 року у складі судді Северинової А. С. та постанову Сумського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог скарги
 
У липні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О. Л. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника в спільній сумісній власності.
 
Подання приватного виконавця мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О. Л. перебуває виконавче провадження № 64138349, відкрите 14 січня 2021 року з примусового виконання виконавчого листа № 591/5295/19, виданого 12 січня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення із ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2» (далі - ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2») заборгованості по сплаті внесків і платежів за період з грудня 2018 року по вересень 2019 року у сумі 71 270,18 грн, 3 % річних в розмірі 1 504,47 грн, інфляційних збитків в розмірі 1 963,32 грн та 1 921 грн в рахунок відшкодування судових витрат. Залишок боргу на момент звернення з поданням становить 78 489,33 грн.
 
Вказує, що згідно з даними МВС за боржником зареєстровано на праві власності легковий автомобіль CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 .
 
29 березня 2021 року від боржника ОСОБА_1 надійшла заява з пропозицією звернути стягнення на майно, а саме на автомобіль CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 .
 
19 квітня 2021 року державним виконавцем здійснено опис вказаного автомобіля. Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість транспортного засобу становить 121 870 грн.
 
01 липня 2021 року від боржника ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він повідомив, що описане та арештоване майно, а саме легковий автомобіль CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 було ним придбано у шлюбі з ОСОБА_2 , тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
 
З метою звернення стягнення на легковий автомобіль CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виникла необхідність визначення належної боржнику частки у праві спільної сумісної власності подружжя.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2021 року, залишену без змін постановою Сумського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, подання приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О. Л. задоволено.
 
Визначено частку майна боржника ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частки у майні - автомобіля легкового CHEVROLET NIVA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , яким він володіє спільно з ОСОБА_2 .
 
Ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що боржник у добровільному порядку рішення суду не виконав, заборгованість за виконавчим листом не погасив, коштів достатніх для погашення заборгованості в ході здійснення виконавчих дій виконавцем у боржника не виявлено, тому виконання рішення можливо за рахунок іншого майна боржника, зокрема автомобіля CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому та його дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Співвласники не заперечували, що транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, тому суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, визначили за ОСОБА_1 частку в указаному майні у розмірі Ѕ.
 
Аргументи учасників справи
 
ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» 23 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні подання приватного виконавця.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали правової оцінки послідовним маніпуляціям боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, зокрема, у заяві від 26 березня 2021 року, адресованої приватному виконавцю Мукорез О. Л., боржник ОСОБА_1 спочатку особисто пропонував: «звернути стягнення та реалізувати автомобіль CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 . Тобто, ідентифікує дане майно як своє особисте. Проте, в заяві від 30 червня 2021 року, адресованої приватному виконавцю Мукорез О. Л., це саме майно він ідентифікує вже як спільне сумісне майно зі своєю дружиною ОСОБА_3 , тобто, фактично вводить приватного виконавця в оману відносно правового режиму даного майна, зловживає правами боржника. Заява від 30 червня 2021 року з боку ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця Мукорез О. Л. носила виключно інформативний характер, боржник ОСОБА_1 не просив приватного виконавця виділити (визначити) свою частку, не просив навіть звертатися до суду із вказаним поданням, не повідомляв про наявність/відсутність між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 спору про право на даний автомобіль, а лише наводив розлогі абстрактні міркування щодо спільної власності. Суди помилково не побачили істотної різниці у тому, кому з учасників виконавчого провадження належить право ставити питання про виділ частки, закон надає саме кредитору (стягувачеві) додаткові права в пошуці джерел задоволення своїх правомірних вимог, в тому числі й шляхом виділення частки боржника у майні, яким останній володіє спільно з іншими особами. Боржник же таким правом не наділений. Відтак, застосування статті 443 ЦПК України здійснено судами всупереч корисному змісту даної статті, без урахування положень матеріального закону. Суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особа, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 18 січня 2022 року указані недоліки було усунуто.
 
Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. 
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 10 лютого 2022 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права).
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О. Л. перебуває виконавче провадження № 64138349 з виконання виконавчого листа № 591/5295/19, виданого 12 січня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» заборгованості по сплаті внесків і платежів за період з грудня 2018 року по вересень 2019 року у сумі 71 270,18 грн, 3% річних в розмірі 1 504,47 грн, інфляційних збитків в розмірі 1 963,32 грн та 1 921 грн в рахунок відшкодування судових витрат.
 
14 січня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.
 
Постанова про арешт коштів боржника АТ КБ «ПриватБанк» виконана частково, АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ КБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Сбербанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Альфа-Банк» повернута без виконання.
 
25 березня 2021 року боржник ОСОБА_1 подав приватному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, у якій вказав, що йому на праві власності належить квартира та нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 та автомобілі ВАЗ «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Toyota Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
 
26 березня 2021 року від боржника ОСОБА_1 надійшла заява з пропозицією звернути стягнення на належне йому майно, а саме на автомобіль ВАЗ «Chevrolet Niva», державний номер НОМЕР_1 .
 
19 квітня 2021 року державним виконавцем здійснено опис та арешт вказаного автомобіля.
 
Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість транспортного засобу становить 121 870 грн.
 
01 липня 2021 року від боржника ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він повідомив, що описане та арештоване майно, а саме легковий автомобіль «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 було ним придбано у шлюбі з ОСОБА_2 , тому вказаний транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
 
За даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, 21 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.
 
За інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області від 03 серпня 2021 року за № 31/18-1819 згідно з обліковими даними ЄДР МВС 22 серпня 2012 року транспортний засіб CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку № ДПІ597708, укладеній в ТОВ «Автотрейд-Суми».
 
Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.
 
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.
Згідно з частиною другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
 
Відповідно до частин шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.
 
Згідно статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 2-24/494-2009  (провадження № 12-4гс20) вказано, що «виконавець може звертатися з поданням (позовною заявою) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від волі боржника чи навіть всупереч такій волі, та враховуючи, що Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного регулювання участі виконавця у позовному провадженні, mutatis mutandis підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 54, частин четвертої, п`ятої статті 55 Господарського процесуального кодексу України, частин третьої, четвертої статті 57 Цивільного процесуального кодексу України: зменшення розміру позовних вимог, зміна предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, відмова від апеляційної або касаційної скарги, заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими або виключними обставинами можлива лише за письмовою згодою виконавця; якщо боржник не підтримує заявлених позовних вимог, то це не є підставою для залишення подання без розгляду; відмова боржника від позову, подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє виконавця права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті».
 
Тобто, виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами незалежно від волі боржника чи всупереч такій волі. Можливими є дії виконавця, спрямовані на виконання обов`язку боржника, наявність якого встановлена рішенням суду або іншого уповноваженого органу, перед стягувачем, причому за рахунок боржника. Виконання такого рішення за боржника виконавцем неможливе в разі відсутності майна в боржника, або в разі відсутності в боржника юридичної чи фактичної можливості самостійно вчинити на користь стягувача певні дії. Отже, виконавець виконує за боржника його обов`язок перед стягувачем лише в разі, коли боржник має юридичну і фактичну можливість самостійно виконати свій обов`язок, але через дефект волі не виконує його. При цьому, виконавець не має власного юридичного інтересу у створенні таких наслідків у правовідносинах зі стягувачем чи іншими особами під час виконання рішення за боржника.
 
Встановивши, що автомобіль належить боржнику та його дружині на праві спільної сумісної власності, а тому частка боржника у цьому майні становить Ѕ, суди дійшли обгрунтованого висновку про задоволення подання приватного виконавця.
 
Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржене судове рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2», яка підписана представником Кравченком Павлом Андрійовичем, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     І. О. Дундар

Н. О. Антоненко 

М. М. Русинчук