ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року	Львів	Справа № 140/10146/21 пров. № А/857/1067/22	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді:                                        Запотічного І.І
суддів:                                                            Глушка І.В., Довгої О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення  Волинського окружного адміністративного суду  від 29 листопада 2021 року (суддя Смокович В.І., ухвалене в м. Луцьку) у справі №140/10146/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області   про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                             ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області про визнання протиправними дії щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення) за період проходження служби з 27 лютого 2020 року по 26 серпня 2021 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язання відповідача провести перерахунок та здійснити позивачу виплату належного йому грошового забезпечення з врахуванням всіх його складових (в тому числі посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення) за період з 27 лютого 2020 року по 26 серпня 2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (у 2020 році), на 01 січня 2021 року (у 2021 році), та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду  від 29 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки 29.01.2020 набула чинності постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, якою було визнано протиправним та скасовано положення п.4 Постанови №704 у їх редакції, викладеній в пункті 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», що в даному випадку є безумовною передумовою для виникнення у відповідача обов`язку перерахунку грошового забезпечення апелянта. Таким чином, апелянт вважає, що його право на перерахунок розміру грошового забезпечення є беззаперечним, оскільки обумовлене підвищенням прожиткового мінімуму та, відповідно зміною грошового забезпечення, на підставі пункту 4 Постанови КМУ №704, діючій після 29.01.2020.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, а саме відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 був прийнятий на службу в податкову міліцію наказом Державної податкової адміністрації у Волинській області №379-о від 29 грудня 2000 року та до 26 серпня 2021 року безперервно служив в органах податкової поліції (20 років 07 місяців 27 днів).
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної фіскальної служби України від 01 квітня 2016 року №1141-о «Про присвоєння чергових спеціальних звань працівникам податкової міліції» позивачу присвоєно по ГУ ДФС у Волинській області чергове спеціальне звання начальницького складу полковник податкової міліції.
У відповідності до наказу ДФС України №143-о від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 з 25 лютого 2020 року призначений на посаду першого заступника начальника оперативного управління Головного управління ДФС у Волинській області, та з 01 червня 2020 року, у відповідності до наказу ДФС України №593-о від 01 червня 2020 року позивач призначений на посаду начальника оперативного управління оперативної підтримки Головного управління ДФС у Волинській області.
ОСОБА_1 звернувся до керівництва ГУ ДФС у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату заробітної плати, в якій просив з метою усунення порушень трудового законодавства провести перерахунок та виплату йому належного грошового забезпечення за період з 25 лютого 2020 року (призначення його на посаду першого заступника начальника ОУГУ ДФС у Волинській області, після проходження служби в зоні АТО на посаді начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ТУ ДФС у Луганській області) по даний час з урахуванням того, що для визначення посадового окладу та окладу за спеціальним званням у 2020 році повинен застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року, що становить 2102,00 грн, а у 2021 році - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, що становить 2270,00 грн.
ГУ ДФС у Волинській області листом від 14 липня 2021 року №185/Д/03-97-10-04 повідомило, що здійснює виплату грошового забезпечення в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, та в межах асигнувань, що виділяються на утримання ГУ ДФС у Волинській області, тому зміна порядку розрахунку розміру грошового забезпечення працівників знаходиться поза межами правових та фінансових можливостей ГУ ДФС у Волинській області. Пунктом 4 Постанови №704 розмір грошового забезпечення розраховується виходячи з прожиткового мінімуму для І працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. З моменту внесення Постановою №103 змін до вказаного пункту, у тому числі після набрання законної сили рішенням суду про визнання цих змін нечинними, редакція вказаного пункту Постанови №704 не змінювалась та рішення про перерахунок грошового забезпечення військовослужбовців та інших категорій осіб, які підпадають під дію вказаної Постанови, відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Кабінетом Міністрів України також не приймалося.
ОСОБА_1 , вважаючи порушеним право на належний розмір грошового забезпечення, звернувся в суд з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до п. 357.1 ст. 357 Податкового Кодексу України форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції визначає Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затв. наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 року № 616 (далі – Порядок № 616), п. 3 розділу І якого передбачено, що грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.
За змістом п. 1 розділу ІІ Порядку № 616 посадові оклади особам начальницького складу податкової міліції встановлюються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатками 9-11 до Постанови № 704 та визначених у штатних розписах відповідних органів ДФС, з дня призначення на відповідну посаду.
Як визначено п. 1 розділу ІІІ Порядку № 616, оклади за спеціальним званням особам рядового та начальницького складу податкової міліції встановлюються у розмірах, визначених додатком 14 до Постанови № 704 (з урахуванням п. 4 постанови № 704), з дня присвоєння спеціального звання Указом Президента України або наказом органу ДФС, або наказом навчального закладу ДФС відповідно до Указу Президента України від 21.03.2002 року № 277 “Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами” та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затв. постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.
Так, постановою № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 (далі – тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів); схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10 (далі – схема тарифних розрядів); схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Станом на час прийняття Постанови № 704, п. 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 Постанови № 704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  на 1 січня календарного року).
В Додатках 1 та 14 до Постанови № 704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, з 24.02.2018 року набула чинності  Постанова Кабінету Міністрів України від  21.02.2018 року № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”  (далі - Постанова № 103), п. 6 якої у первинній редакції внесені зміни до  постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, п. 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.”
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з 24.02.2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість “розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на  1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом  на 1 січня календарного року)” передбачено використання “розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня 2018 року”.
Разом з тим, рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6  Постанови № 103, яким вносились зміни до  Постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема п. 4 Постанови № 704, а відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з 29.01.2020 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18 п. 6 Постанови № 103 втратив чинність та була відновлена дія п. 4 Постанови № 704 у первісній редакції.
Як вбачається з відомостей з розрахункових листів про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за 2020 рік та 2021 рік, Переліку №1 змін до штатного розпису на 2020 рік та наказу ГУ ДФС у Волинській області №32 від 07 травня 2020 року «Про введення в дію переліку №1 змін до штатного розпису на 2020 рік Головного управління ДФС у Волинській області», посадовий оклад позивача як у 2020 році, так і у 2021 році розраховувався із застосуванням тарифного коефіцієнта до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, який складав 1762,00 грн.
Також і оклад за спеціальним званням, який у 2020-2021 році складав 1480,00 грн, розраховувався відповідачем із застосуванням коефіцієнту 0,84 також до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, який складав 1762,00 грн.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посадовий оклад позивача та оклад за спеціальним званням з 29 січня 2020 року і надалі визначені, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (у 2020 році, починаючи з 29 січня 2020 року) та не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року (у 2021 році).
Також, пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Як видно з матеріалів справи, відповідними наказами ГУ ДФС у Волинській області у 2020 та 2021 роках позивачу була встановлена та виплачувалась надбавка до посадового окладу у розмірі 15 відсотків за роботу в умовах режимних обмежень.
Окрім цього, з відомостей з розрахункових листів про нарахування та виплату грошового забезпечення за 2020 рік та 2021 рік видно, що ОСОБА_1  виплачувалась надбавка за вислугу років у розмірі 45 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням (сумарний строк служби на посадах в органах внутрішніх справ та податкової міліції станом на 01 січня 2018 року складав більше 20 років, що підтверджується висновком комісії з визначення стажу служби ГУ ДФС у Волинській області №10-о від 15 січня 2018 року.
Також, згідно матеріалів справи, а саме відповідно до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 06 вересня 2020 року №88-в «Про надання відпустки ОСОБА_1 » позивачу надано 19 календарних днів чергової відпустки за 2020 рік з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно з п. 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі – Закон № 1774) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Відтак, вказаною нормою закону законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, в тому числі й військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що нормами п. 3 розділу II Закону № 1774 та п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі №  200/3757/20-а, від 11.02.2021 року у справі № 200/3774/20-а, від 11.02.2021 року у справі № 240/11952/19, від 14.04.2021 року у справі № 240/12309/20.
Відтак зважаючи на вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. 
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями  308, 315, 316, 321, 322, 325,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі № 140/10146/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга