УХВАЛА

30 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  5020-961/2012 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Васьковського О.В., Огородніка К.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 17.05.2022
у складі колегії суддів: Грека Б.М. (головуючий), Остапенка О.М., Отрюха Б.В.,

за заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лінарт"
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) 09.06.2022 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 у справі № 5020-961/2012 Господарського суду м. Києва.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 5020-961/2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.06.2022.
Розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у її прийняті з наступних підстав.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як   джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Звертаючись з касаційною скаргою, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022, якою ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.10.2021 про задоволення заяви щодо заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні - скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні з ПАТ "Дельта Банк" на ТОВ "ФК "Горизонт" відмовлено.
В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 14, ст. 74, ст. 79, ст. 86, ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, а також неврахування висновків Верховного Суду викладених у постановах у справах № 924/233/18, 915/1471/19, 910/6041/19.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.10.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 , замінено сторону за ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.07.2019 у справі № 5020-961/2012 АТ "Дельта Банк" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Горизонт".
Суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_1 , дійшов висновку, що ТОВ "ФК "Горизонт" є правонаступником АТ "Дальта Банк" посилаючись на положення статей 512, 514 Цивільного кодексу України, статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд установив відсутність у матеріалах справи Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору № 2067/К купівлі продажу прав вимоги та майнових прав від 28.10.2019, з яких можливо було б установити, який обсяг прав відступлено банком новому кредитору.
Установивши недоведеність факту відступлення права вимоги, та, як наслідок зміни кредитора за зобов`язаннями, зокрема, по кредитному договору № 169/к-08 від 28.07.2008, відсутність належних та допустимих доказів цих обставин, апеляційний господарський суд визнав необґрунтованим висновок господарського суду першої інстанції, що ТОВ "ФК "Горизонт" є правонаступником АТ "Дельта Банк".
Так, процесуальне правонаступництво врегульовано статтею 52 ГПК України, згідно з якою в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу. 
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення питань можливості процесуального правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.
Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Воно є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.
Згідно з частинами 1, 2  статті 334 Господарського процесуального кодексу України  у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Заміна сторони матеріального правовідношення врегульована, зокрема, положеннями статей 512-514 ЦК України, якими передбачена заміна кредитора у зобов`язанні в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво відбувається у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.
Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14, в якій, зокрема, уточнено правову позицію, викладену в Постанові ВП ВС від 26.06.2019 по справі № 905/1956/15.
Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції здійснено перегляд справи за наявними у ній доказами, з урахуванням приписів ст. ст. 269, 275 Господарського процесуального кодексу України, висновки суду апеляційної інстанції викладені у оскаржуваній постанові узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
З огляду на викладене немає підстав вважати касаційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 у справі №5020-961/2012 на підставі ч. 2 ст. 293 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -                     

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 у справі № 5020-961/2012.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 у справі № 5020-961/2012 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                          К.М. Огороднік