УХВАЛА
 
20 липня 2022року
м. Київ
 
справа № 758/838/17
провадження № 61-20025св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник,
третя особа - генеральний директор Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника ОСОБА_2 ,
 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного                    Києво-Печерського історико-культурного заповідника, третя особа генеральний директор Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року з урахуванням змісту ухвали від 23 серпня 2019 року про роз`яснення судового рішення позов задоволено:
- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника наукового сектору моніторингу стану нерухомих наземних пам`яток Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника з 19 грудня 2016 року;
- стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 грудня 2016 року по 13 червня 2019 року включно в розмірі 500 201,52 грн за вирахуванням необхідних податків та платежів;
- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця допущено до негайного виконання.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника задоволено, рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року вирішено питання розподілу судових витрат у справі та доповнено постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року абзацом наступного змісту: «стягнути на користь Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника судові витрати: в розмірі 960 грн - компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, в розмірі 7503,02 грн - із ОСОБА_1 ».
 
08 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року.
 
22 січня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року, а ухвалою Верховного Суду від                      31 січня 2020 року відкрито касаційне провадження на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.
 
Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року касаційні скарги                     ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від        23 грудня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення та просить стягнути з відповідача 10 004 грн сплаченого нею відповідно до квитанції від 04 грудня 2019 року судового збору за подання касаційної скарги.
  
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 416 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення, а також з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини дванадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.
 
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц.
 
Ураховуючи, що постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося, то підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відсутні.
Після ухвалення остаточного судового рішення у справі (після нового судового розгляду) особа не позбавлена можливості подати клопотання про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у зв`язку з касаційним переглядом справи.
 
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат за подання касаційної скарги відмовити.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                          В. І. Крат
 
Судді                                                                                                      Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                                І. О. Дундар
 
                                                                                                                Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                               М. М. Русинчук