ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/172/22 Справа № 706/269/22 Категорія: : ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Олійник М. Ф.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Христинівського районного суду Черкаської області від 04квітня 2022 року, якою
  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , непрацюючого, - 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 19.03.2022 р. о 18 год. 00 хв. по вул. Святопокровській, в с. Великій Севастянівці, Уманського району, Черкаської області, керував автомобілем «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, сильний запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
        ОСОБА_1 у суді першої інстанції свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що автомобіль, в якому він перебував як пасажир, зупинили на блок - пості в с. Великій Севастянівці, крім нього в автомобілі перебували ОСОБА_2 , який був за кермом, та ОСОБА_3 . Він не керував транспортним засобом. Після зупинки транспортного засобу викликали поліцію.

Постановою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 04квітня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. 

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, захисник правопорушника ОСОБА_4   подав апеляційну скаргу, в якій просить:
Скасувати постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2022 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.
Додає, що під час розгляду справи суд віднісся до розгляду справи поверхнево, не бажаючи витрачати час на об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, фактично звівши розгляд справи про адміністративно правопорушення до констатації письмових свідчень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19.03.2022 з якими у нього  виникла конфліктна ситуація 19.03.2022. ще до приїзду поліцейських. 
Вказує, що такі докази не можуть вважатися допустимими доказами, які б поза розумним сумнівом доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 19.03.2022 р. о 18 год. 00 хв. по вул. Святопокровській, в с. Великій Севастянівці, Уманського району, Черкаської області, керував автомобілем «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, сильний запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
-   даними протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495940 від 19.03.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 19.03.2022 р. о 18 год. 00 хв. по вул. Святопокровській, в с. Великій Севастянівці, Уманського району, Черкаської області, керував автомобілем «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, сильний запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.(а.с.3);
-   даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння  з використанням спеціальних технічних засобів від 19.03.2022 року, щодо гр.. ОСОБА_1 , де зазначено, що він відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер.(а.с.5);
-    даними пояснень свідка ОСОБА_7 від 19.03.2022 року, де зазначено, що 19.03.2022 року він був присутній, коли гр.. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер – алкотест, проте від освідування останній відмовився. На гр.. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.4);
- даними пояснень свідка ОСОБА_6 від 19.03.2022 року, де зазначено, що 19.03.2022 року він був присутній, коли гр.. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер – алкотест, проте від освідування останній відмовився. На гр.. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.5);
Крім того, у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представники територіальної оборони с. Великої Севастянівки, які перебували на блок - пості та зупиняли транспортний засіб, вказали, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 
-      даними відео фіксації з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в  протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.9).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта  про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:  протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495940 від 19.03.2022 року, даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння  з використанням спеціальних технічних засобів від 19.03.2022 року, щодо гр.. ОСОБА_1 ,  даними пояснень свідка ОСОБА_7 від 19.03.2022 року, даними пояснень свідка ОСОБА_6 від 19.03.2022 року, даними відео фіксації з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в  протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч)  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі  496 гривень 20 копійок.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 04 квітня 2022  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Христинівського районного суду Черкаської області від 04квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       І.А. Поєдинок