ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  909/433/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Губенко Н.М., 

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ шкіри"

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області
(суддя - Шкіндер П.А.)
від 26.10.2021

та постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Марко Р.І., Матущак О.І., Скрипчук О.С.)
від 14.02.2022

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ шкіри"
до Комунального підприємства "Водоканал" 
про зобов`язання здійснити помісячний перерахунок за послугу з постачання питної води, зобов`язання здійснити зарахування наявної переплати коштів в рахунок майбутніх платежів за послугу з постачання питної води,

Короткий зміст позовних вимог та заперечень, суть спору
1.          У травні 2021 року ТОВ "Світ шкіри" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (в подальшому перейменовано на КП "Водоканал") про: 1) зобов`язання здійснити по абоненту ТОВ "Світ шкіри" (договір № 28 від 14.02.2014) помісячний перерахунок за період із 06.02.2021 по 03.03.2021 включно за послугу з постачання питної води відповідно до рішення Долинської районної Ради від 29.03.2018 № 527-27/2018 "Про тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення", за тарифом у розмірі 22 грн/1000 л ( з ПДВ); 2) зобов`язання здійснити по абоненту ТОВ "Світ шкіри" (договір № 28 від 14.02.2014) зарахування наявної переплати коштів у рахунок майбутніх платежів, починаючи із 12.05.2021, і надати позивачу примірник помісячного перерахунку за послугу з постачання питної води за період із 06.02.2020 по 03.03.2021 включно.

2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 300/519/20 визнано протиправним та незаконним рішення Долинської районної ради Івано-Франківської області від 06.02.2020 № 877-44/2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення" в частині встановлення тарифу на централізоване водопостачання, яке надається Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підприємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій на рівні 60,00 гривень за 1000 літрів з (ПДВ). Оскільки рішення Долинської районної ради Івано-Франківської області від 06.02.2020 № 877-44/2020 скасоване в частині встановлених тарифів, то з 06 лютого 2021 року по 03 березня 2021 включно Долинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства внаслідок бездіяльності, безпідставно та протиправно застосувало для позивача завищений тариф, що фактично призвело до необґрунтованого нарахування плати за надані послуги в значно більшому розмірі. 

3.          Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що 06.02.2020 Долинською районною радою прийнято рішення №877-44/2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення", яким вирішено встановити тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, що надаються Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, зокрема, для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підприємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій на рівні 60,00 грн за 1000 літрів (з ПДВ). Рішенням ж Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 (яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного господарського суду від 03.03.2021) позов ТОВ "Світ шкіри" про визнання протиправним та нечинним рішення Долинської районної ради №877-44/2020 від 06.02.2020 задоволено частково, визнано протиправним та нечинним рішення Долинської районної ради в частині встановлення тарифу на централізоване водопостачання, яке надається Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підприємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій на рівні 60,00 грн за 1000 літрів (з ПДВ). Цим же рішенням відмовлено ТОВ "Світ шкіри" в позовній вимозі щодо відновлення чинності рішення Долинської районної ради № 527-27/2018 від 29.03.2018 про встановлених тарифів на рівні 22 грн за 1000 літрів (з ПДВ). Наведене, вважає відповідач, свідчить про те, що позовні вимоги ТОВ "Світ шкіри" про зобов`язання КП "Водоканал" здійснити помісячний перерахунок за період з 06.02.2020 по 03.03.2021 за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за тарифом у розмірі 22 грн/1000 літрів (з ПДВ) не підлягають до задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

4.          14 лютого 2014 року між Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарством (правонаступником якого є КП "Водоканал") та ТОВ "Світ шкіри" укладено договір № 28 (далі - договір) на споживання води з комунального водопроводу, прийом стоків та їх очистку.

5.          Пунктом 2.2.2. договору визначено, що споживач зобов`язаний розрахуватись з водоканалом за водопостачання, прийом та очистку стоків у грошовій формі, на підставі рахунку згідно встановлених тарифів, які можуть змінюватись на протязі року. Своєчасно, в 5-денний термін після вручення рахунку водоканалом сплачує надані йому послуги по водопостачанню та водовідведенню. У разі змін тарифів на питну воду, діючих на час укладання договору, оплата споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими цінами з часу їх введення без зміни інших умов договору.

6.          29 березня 2018 року Долинська районна рада Івано-Франківської області прийняла рішення № 527/27/2018, яким встановлено з 23.04.2018 тариф на послуги, що надаються Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, зокрема, для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підприємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій з водопостачання на рівні 22,00 грн/1000л.

7.          06 лютого 2020 року Долинська районна рада прийняла рішення №877-44/2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення", яким вирішено встановити тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, що надаються Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства: для населення, зокрема, для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підприємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій: з водопостачання на рівні 60,00 грн./1000л (з ПДВ).

8.          Згідно з пунктом 3 цього рішення, попереднє рішення Долинської районної ради №527-27/2018 від 29.03.2018 року "Про встановлення тарифів на центральне водопостачання та водовідведення" визнано таким, що втратило чинність.

9.          Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 задоволено частково позов ТОВ "Світ шкіри", а саме - визнано протиправним та нечинним рішення Долинської районної ради Івано-Франківської області від 06.02.2020 року №877-44/2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення" в частині встановлення тарифу на централізоване водопостачання, яке надається Долинським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підприємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій на рівні 60,00 гривень за 1000 літрів з (ПДВ), в решті позовних вимог відмовлено.

10.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року це рішення суду було залишено без змін.

11.          Споживач, не погоджуючись із сумою нарахованої постачальником заборгованості за тарифом на централізоване водопостачання для підприємств, установ, організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, суб`єктів підпри-ємницької діяльності та інших підприємств, установ, організацій на рівні 60,00 грн/1000 літрів з (ПДВ) протягом періоду з 06.02.2020 по 03.03.2021 і, вважаючи свої майнові права порушеними, звернувся до господарського суду з позовом про зобов`язання відповідача, як постачальника, здійснити перерахунок вартості послуг за попередньо діючим тарифом у розмірі 22 грн/1000 літрів з (ПДВ) та зарахувати наявну у позивача переплату коштів у рахунок майбутніх платежів починаючи з 12.05.2021.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

12.          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022, у задоволенні позову відмовлено.

13.          Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, оскільки не дасть змоги захистити його порушене право. Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити дії - перерахунок тарифів за період з 06.02.2020 по 03.03.2021 включно шляхом зарахування переплати у майбутні платежі, починаючи з 12.05.2021 фактично спрямовані на встановлення факту, що має юридичне значення. Однак, в силу приписів статей 1, 2, 12 ГПК України, вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, не може бути предметом спору в господарських судах і самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення факту, що має юридичне значення може бути лише елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог. Судами першої та апеляційної інстанцій відзначено, що сторони даного судового спору не позбавлені права звернутись за захистом свого порушеного права (якщо таке дійсно мало місце) з позовними вимогами про стягнення переплати (якщо така є) або ж про стягнення заборгованості/недоплати (якщо така є).

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу

14.          Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

15.          На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми частин 1 статей 15 та 16 Цивільного кодексу України та не врахували висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 752/14341/15-ц, від 17.02.2021 у справі № 760/16111/15-ц (якщо судовим рішенням визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття розпорядження виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації про зміну тарифів, то відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок нарахованих платежів виходячи із тарифів, які були чинними до тарифів, визнаних незаконними). Також зазначає, що суди безпідставно врахували висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (п. 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (п. 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (п. 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (п. 7.23), які не стосуються подібних правовідносин.

16.          Відповідач подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволені касаційної скарги та залишити без змін судові рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

17.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, перевірив в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи, й дійшов висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.

18.          Відповідно до частин першої та другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 

19.          Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

20.          Відповідно практики Великої Палати Верховного Суду, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. 

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. 

Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (пункти 6.5 - 6.7 постанови від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження 12-80гс20)).

21.          Верховний Суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з постачання питної води та зобов`язання здійснити зарахування наявної переплати коштів у рахунок майбутніх платежів, у зв`язку із визнанням судовим рішенням протиправним і нечинним рішення районної ради в частині встановлення тарифу за водопостачання, відповідає таким способами захисту цивільних прав та інтересів як відновлення становища, яке існувало до порушення, та примусове виконання обов`язку в натурі (пункти 3 та 5 частини другої статті 16 ЦК України). 

22.          Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач у позовній заяві просить господарський суд відновити становище, яке існувало до порушення, проте дійшов помилкового висновку, що здійснення відповідачем перерахунку тарифів шляхом зменшення заборгованості не призведе до поновлення порушеного права та відновлення становища, яке існувало до порушення, на яке вказує позивача, і що така вимога фактично направлена на встановлення факту, що має юридичне значення.

23.          Відповідно до пункту 30, підпункту 10 пункту 42 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, у редакції постанови КМУ від 5 липня 2019 року № 690, що діяла на момент подання позову, плата за послугу розраховується виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Виконавець зобов`язаний забезпечити розгляд у визначений законодавством строк претензій та скарг споживачів і проведення відповідних перерахунків розміру плати за послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором (аналогічні положення закріплені у підпункті 8 пункту 50 Правил у редакції постанови КМУ від 2 лютого 2022 року № 85).

24.          Можливе задоволення позовних вимог у справі щодо зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з постачання питної води та зобов`язання здійснити зарахування наявної переплати коштів у рахунок майбутніх платежів унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на спірну суму боргу та припинення споживачу водопостачання, що допускається лише у разі наявності у споживача заборгованості.

25.          Спори щодо перерахунку розміру плати за надання послуг 
розв`язуються у судовому порядку. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу боржника в юридичній визначеності у спірних правовідносинах.

26.          Суди помилково зробили висновок, що позивач не позбавлений права звернутися за захистом свого порушеного права (якщо таке дійсно мало місце) з позовними вимогами про стягнення переплати (якщо така є).

27.          Відповідно частини другої статті 14 ГПК учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У даному випадку позивач заявив вимогу щодо зобов`язання здійснити зарахування наявної переплати коштів у рахунок майбутніх платежів, що є його правом, зважаючи на те, що відповідно до пункту 42 Правил у редакції постанови КМУ від 5 липня 2019 року № 690 (пункту 37 Правил у редакції постанови КМУ від 2 лютого 2022 року № 85) за бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

28.          Висновки суду, що заявлена позивачем вимога не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки у Законі України "Про виконавче провадження" відсутній механізм виконання такого рішення суперечить статті 63 цього Закону, яка визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

29.          Таким чином, Верховний Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та ефективним, тобто таким, що передбачений законом та відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. 

30.          Верховний Суд у подібних правовідносинах розглядав спір щодо зобов`язання здійснити перерахунок нарахованих платежів, виходячи із тарифів, які були чинними до тарифів, визнаних незаконними, і робив висновок про те, що у разі скасування судом акта, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц (провадження № 14-285цс18); постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019 у справі №752/14341/15-ц та від 17.02.2021 у справі № 760/16111/15-ц).

31.          Згідно з висновком Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 03.10.2018 у справі №529/613/17-ц, у випадку порушення юридичною особою законодавства під час нарахування плати за централізоване постачання опалення споживач має право оскаржити у суді такі дії та вимагати провести відповідний перерахунок.

32.          Неправильне застосування судами норми статті 16 ЦК України суперечить вищезазначеним висновкам Верховного Суду, про що правильно зазначає скаржник у касаційній скарзі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

34.          З огляду на те, що суди констатували, що заявлена вимога не може бути предметом спору в господарських судах, що є самостійною підставою для відмови в позові, і фактично не розглянули спір по суті, не надавали оцінки зібраним у справі доказам та не встановили ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, зокрема, не з`ясовували та не досліджували питання правомірності чи неправомірності застосування відповідачем тарифів за надані позивачу послуги водопостачання, наявності або відсутності у позивача переплати за надані послуги, а суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України), що унеможливлює ухвалення Верховним Судом остаточного рішення, тому рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

35.          Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, предмету і підстав позову, належним чином дослідити зібрані у справі докази, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір.

Розподіл судових витрат

36.          Відповідно до статті 129 ГПК України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі. У зв`язку із скасуванням судових рішень і передачею справи на новий розгляд, розподіл судових витрат у справі, в тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ шкіри" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі №909/433/21 скасувати.

3. Справу № 909/433/21 передати на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                       І. Кондратова

Судді                                                                                           О. Баранець

                                                                                            Н. Губенко