ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6066/21  Номер провадження 22-ц/814/814/22	Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.,
судді Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2022 року, у справі за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Кредит-капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

 У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит–капітал», в якій просить визнати виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит–капітал» таким, що не підлягає до виконання, стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1362 гривень. 
Позов обґрунтовує тим, що 22.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит–капітал» заборгованості в сумі 8830,00 грн. 
Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає до виконання, так як вона не згодна з сумою заборгованості, вона не укладала договорів з відповідачем, а отже стягнута з неї сума не є безспірною.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась позивач ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи прохає скасувати вищевказане рішення, ухвалити нове про задоволення її позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що не підписувала кредитний договір № 12933-01/2020 від 22.01.2020 р. 
У ньому відсутня інформація про спосіб отримання кредитних коштів, а саме про банківський рахунок або номер карти, на яку перераховуватимуться кошти. 
Відсутні докази того, що договір підписано за допомогою ЕЦП.
У кредитному договорі не вказано інформації про отримання позивачкою можливості укласти електронний договір у формі, що унеможливлює зміну змісту, відповідно до п. 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». 
Відсутні докази щодо отримання позивачкою коштів. 
Відповідач не надав суду договір відступлення прав вимоги від 04.12.2020 р. 
Вказує, що не отримувала від відповідача жодної вимоги про усунення порушення, розмір заборгованості. З наданих відповідачем приватному нотаріусу документів не можна встановити безспірність заявлених вимог.
Крім цього, вказує, що Постановою КМУ від 26.11.2014 р. № 662 були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми боргу та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеної в силі ухвалою ВАСУ від 01 листопада 2017 р., пункти 1 і 2 Постанови № 662 визнані незаконними і не чинними в наведеній частині з моменту прийняття. Постановою ВП ВС від 20 червня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали ВАСУ від 01 листопада 2017 року.
Виконавчі написи вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.
Отже, станом на день вчинення спірного виконавчого напису було визнано не чинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 р. в зазначеній частині, з моменту її прийняття.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.
Також посилається на те, що не направляла до суду клопотання про заочний розгляд справи, що є порушенням норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, їх неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст. 372 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК  України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.01.2020 року між ТОВ Фінансова компанія «Інвнеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №12933-01/2020. 
Згідно умов даного договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 2500 гривень на строк 14 календарних днів, тобто до 04.02.2020 р. 
У п.1.3. договору сторони погодили, що процентна ставка за кредитом становить 3,65% річних від суми кредиту в розрахунку 0,01 % на добу.

22.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, звернено стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №12933-01/2020 від 22.01.2020 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ ФК «Інвнеструм», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № ІКК-І від 04.12.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал».
Строк платежу за вказаним кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.12.2020 року по 25.02.2021 року. Сума заборгованості становить 7900,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2500 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -5400 гривень. Загальна заборгованість боржника становить 8830,00 грн. (а.с. 8-9). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. від 28.10.2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 8830 грн. на підставі виконавчого напису № 5294, виданого 22.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (а.с. 6-7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не доведено відсутність заборгованості за вищевказаним кредитним договором, який укладено з ТОВ ФК «Інвнеструм», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги від 04.12.2020 року є ТОВ Фінансова компанія «Кредит-капітал».

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Отже, обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості має бути безспірність такої заборгованості.
Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі 
виконавчих написів нотаріусів, в якому передбачено розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами».
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, вказані в Переліку. 

Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 затверджено Зміни,
що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими, зокрема у розділі “Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами”: у назві розділу слово “угодами” замінено словом “договорами” , а також доповнено перелік після розділу “Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами” новим розділом такого змісту: “Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин ».
Тобто, нотаріус  міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати  нотаріусу оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, встановлений ст. 16 ЦК України.

Як убачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при вчиненні 22.05.2021 року виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 5294 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №12933-01/2020 від 22.01.2020 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ ФК «Інвнеструм», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № ІКК-І від 04.12.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172.
Між тим, зазначений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 22.05.2021 року на підставі кредитного договору №12933-01/2020 від 22.01.2020 року, який не є нотаріально посвідченим.
Тоді як станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, а кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Крім того, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність суперечностей у документах, поданих нотаріусу. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником вимог, які до нього пред`явленні, і їх визнання. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Позивачка заперечувала факт отримання вимоги стягувача про сплату заборгованості та її розмір. Доказів на підтвердження того, що їй така вимога направлялася відповідачем та була нею отримана матеріали справи не містять та відповідачем не надані.
Отже, на підставі документів, поданих нотаріусу відповідачем із заявою про вчинення виконавчого напису, неможливо встановити безспірність вимог відповідача, а виконавчий напис вчинено з порушенням закону.
Також матеріали справи не містять доказів того, що правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ ФК «Інвнеструм», який є стороною кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал».
Доводи позивачки про те, що договір №12933-01/2020 від 22.01.2020 року є неукладеним, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки вона не оспорювала вказаний договір у судовому порядку та недійсним він не визнавався.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування судового рішення, ухвалення нового про задоволення її позовних вимог та визнання виконавчого напису № 5294, вчиненого 22.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1  заборгованості за кредитним договором № 12933-01/2020 від 22.01.2020 р. на користьТОВ "ФК "Кредит-Капітал" у сумі 8830 грн., таким, що не підлягає виконанню. 

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи наведені положення чинного ЦПК України, сплачений позивачкою при подачі позову судовий збір у сумі 908,00 грн., 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 5, 20, 62), а також 1362,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 72,75), а всього 2724,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2022 року скасувати. Ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5294, вчинений 22.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1  заборгованості за кредитним договором № 12933-01/2020 від 22.01.2020 р. на користьТОВ "ФК "Кредит-Капітал" у сумі 8830 грн. 
Стягнути зТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь  ОСОБА_1  витрати зі сплати судового збору у сумі 2724,00 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 29.04.2022 р.

Головуючий суддя : О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун