Ухвала
03 серпня 2022 року                                                      
м. Київ
 
справа № 210/3330/20
провадження № 61-3973св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,  Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду  від 29 березня 2022 року в складі колегії суддів: Демченко Е. Л.,                         Куценко Т. Р., Макарова М. О.,
ВСТАНОВИВ:
 
У черні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим.
 
В обґрунтування позову вказала, що з 03 червня 2006 року до 13 жовтня                   2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , від якого вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За час перебування у шлюбі, 29 лютого 2008 року між банком та її чоловіком ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому 17 500 доларів США, за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік, з кінцевим терміном повернення 20 лютого 2013 року. 
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 29 лютого 2008 року між нею, ОСОБА_6 та банком були укладені договори поруки.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року з боржника               ОСОБА_4 , з неї та поручителя ОСОБА_6 у солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі                           30 501 дол. США. Рішення набрало законної сили, перебуває на виконанні, з неї утримується заборгованість.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_4 було оголошено померлим.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 отримала його матір ОСОБА_2 та його син ОСОБА_7 . 
 
Посилаючись на норми частини першої статті 523 ЦК України та частини третьої статті 559 ЦК України та те, що у кредитному зобов`язанні змінився боржник ( ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_4 ), а у договорі поруки за № 1/084-МК/2 від 29 лютого 2008 року, укладеному між нею та банком, відсутні умови щодо відповідальності першого за нового боржника, позивач просила суд визнати припиненим цей договір поруки.
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано припиненим договір поруки від 29 лютого 2008 року № 1/084-МК/2, укладений між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк», яким забезпечувалося виконання зобов`язань померлого ОСОБА_4 за кредитним договором від 29 лютого 2008 року № 1/084-МК між АТ КБ «ПриватБанк» та              ОСОБА_4 .
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, а тому в силу статей 553, 554 ЦК України неможливо поручитися за виконання зобов`язання боржника, цивільна правоздатність якого на момент укладення оспорюваного договору поруки припинилася у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 , що свідчить про те, що оспорюваний договір поруки не відповідає вимогам закону. 
У зв`язку з укладенням оспорюваного договору поруки позивач як спадкоємець померлого позичальника була позбавлена можливості самостійно узгодити з кредитором умови, порядок та строки погашення заборгованості за кредитним договором, і така угода призводить до збільшення зобов`язань спадкодавця (заборгованість боржника визначена у безспірній фіксованій сумі, без урахування вартості спадкового майна, отриманого позивачем), а тому укладенням оспорюваного договору поруки порушуються майнові права позивача ОСОБА_3 .
У правовідносинах за кредитним договором № 1/084-МК від 28 лютого                         2008 року після 08 листопада 2019 року відсутній боржник (позичальник), що є наслідком припинення зобов`язань за цим договором, а відтак є підставою для визнання припиненим й договір поруки.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у разі, якщо кредитор за життя позичальника реалізував своє право вимоги до поручителя (звернувся з відповідним позовом до суду) до настання умов, за яких порука припиняється, тому відсутні правові підстави для висновку, що порука припинилася у зв`язку з подальшою заміною боржника у порядку спадкування. 
У разі, якщо у поручителя виник обов`язок з погашення заборгованості за кредитним договором до смерті позичальника, то відсутні правові підстави стверджувати, що порука припинилася відповідно до правил частини першої статті 523 ЦК України, оскільки можливі умови припинення поруки настали після виникнення обов`язку з погашення заборгованості, а отже поручитель не може бути звільнений від відповідальності у зв`язку з подальшою смертю позичальника та відсутністю згоди поручителя відповідати за зобов`язаннями спадкоємця боржника.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та визнання договору поруки припиненим, оскільки ще до визнання боржника померлим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
У травні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                ОСОБА_3 , в якій просила оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року справа № 6-206цс15.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що у зв`язку з укладенням оспорюваного договору поруки, позивач як спадкоємець померлого позичальника був позбавлений можливості самостійно узгодити з кредитором умови, порядок та строки погашення заборгованості за кредитним договором, і така угода призводить до збільшення зобов`язань спадкодавця (заборгованість боржника визначена у безспірній фіксованій сумі, без урахування вартості спадкового майна, отриманого позивачем), а тому укладенням оспорюваного договору поруки порушуються майнові права позивача              ОСОБА_3 .
 
Договір поруки від 29 лютого 2008 року не містить положень про надання згоди відповідати за будь-якого нового боржника за кредитним договором від 28 лютого 2008 року. У правовідносинах за цим кредитним договором                  після 08 листопада 2019 року відсутній боржник (позичальник), наслідком чого є припинення зобов`язань за цим договором.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК Українипередбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу                                 № 570/3891/14 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , яка діє в своїх інтересах, в інтересах малолітньої ОСОБА_10 та як правонаступник ОСОБА_11 , ТОВ «Обарівінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ТОВ «Обарівінвест» до                ОСОБА_8 про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом ТОВ «Обарівінвест» до ОСОБА_8 про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою.
 
Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд виходив із необхідності відступити від висновку щодо застосування частини першої статті 523 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України:                    від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, від 03 червня 2015 року у справі № 6-206цс15, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19).
 
При цьому суд виходив із того, що найбільш розумним є тлумачення частини першої статті 523 ЦК України таким чином, що вона регулює випадки заміни боржника при переведенні боргу, реорганізації, оскільки ці випадки правонаступництва допускають можливість отримати від заставодавця (іпотекодавця) попереднє погодження забезпечувати зобов`язання за нового боржника. Як наслідок частина перша статті 523 ЦК України не поширюється на випадки заміни боржника при спадкуванні.
 
Судове рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка        передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах. 
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК Українивизначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК Українипровадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі (№ 210/3330/20) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 570/3891/14.
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 210/3330/20 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 570/3891/14.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович