ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3538/22 Справа № 191/714/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.,
за участю секретаря – Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                        ОСОБА_1 , 

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділення майна в натурі із спільної часткової власності та виділення частини земельної ділянки у користування - 
ВСТАНОВИЛА: 

       Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення майна в натурі із спільної часткової власності та виділення частини земельної ділянки у користування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування вона прийняла у дар частину будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка становить 7/15 ідеальних часток, а також отримала у дар разом із відповідною частиною будинку надвірні будівлі та споруди, що розташовані на земельній ділянці площею 899 квадратних метрів. Земельна ділянка, на якій розташований будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, перебуває у комунальній власності. Право власності на частину житлового будинку зареєстровано в КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі №42 за реєстрованим записом № 1092 від 01 жовтня 2012 року. Вона є фактичним користувачем: тамбур площею 6,2 кв.м. (3-1, за технічним планом житлового будинку), передпокій 13,0 кв.м (3-2), санвузол 3,7 (3-3), кухня 11,5 кв.м. (3-4), гардероб 5,5 кв.м. (3-5), житлова 19.5 кв..м. (3-6),житлова 10,3 кв.м. (3-7), загальна площа частини будинку, що перебуває у її власності становить 69,7 кв.м. Виключно вона є фактичним користувачем надвірних будівель та споруд у складі: сараю площею 6,3-кв.м. (в), згідно плану земельної ділянки), літньої кухні 13,9 кв.м. (В), сарай 17,9 кв.м.(Д), погріб 4 кв.м. ?
       Житловий будинок А-1 (згідно плану земельної ділянки) має двоскатний дах, відповідно два фронтони та два входи на горище, зі сторони її частини житлового будинку над тамбуром (3-1, згідно плану житлового будинку) та зі сторони частини житлового будинку співвласниці ОСОБА_4 .
       Співвласниками будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 - 1/5 частка на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області 26 квітня 2002 року за реєстром №612., ОСОБА_3 - 1/3 частка на підставі договору дарування, посвідченого в Синельниківській державній нотаріальній конторі 08 грудня 1978 року за реєстром №4446.
       Серед приміщень фактичним користувачем яких вона є, окрім колодязю (№4 за планом земельної ділянки) немає таких, які були б побудовані або утримувалися за спільні з співвласниками кошти чи спільними з ними зусиллями.
       15 грудня 2017 року інженером з інвентаризації нерухомого майна було складено акт визначення часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Частка позивача у майні складає 45,62% або 45/100 від єдиного. Також інженером з інвентаризації нерухомого майна складено та схематично зображено план пропонуємого виділення даної ділянки.
       Просить виділити в натурі майно, яке належить їй, ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, а саме, частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 кв.м., у складі: тамбур площею 6,2 кв.м, (3-1, за технічним планом житлового будинку), передпокій 13,0 кв.м (3-2), санвузол 3,7 кв.м, (3-3), кухня 11,5 кв.м, (3-4), гардероб 5,5 кв.м. (3-5), житлова 19,5 кв.м. (3- 6), житлова 10,3 кв.м. (3-7). А також, частину надвірних будівель та споруд, у складі: сараю площею 6,3 кв.м. (в), згідно плану земельної ділянки), літньої кухні 13,9 кв.м. (В), сарай 17,9 кв.м (Д.), погріб 4 кв.м. (П) та припинити право спільної часткової власності. Залишити у спільній частковім власності колодязь (№4 згідно з лану земельної ділянки). Із земельної ділянки загальною площею 899 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виділити у користування їй частину земельної ділянки, відповідно частки майна, що належить їй та припинити право спільного користування виділеною частиною земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
       Після проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічої експертиз позивач просила виділити їй в натурі частину житлового будинку, що відповідає належній їй 7/15 частині житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який запропоновано у першому варіанті експертизи, а саме квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 64,1 кв.м, яка складається з наступного:
-житлового будинку А1-1 площею 48,7 кв.м. з приміщеннями: кімнати 3-3 площею 18,9 кв.м., кімнати 3-4 площею 19,5 кв.м, кімнати 3-5 площею 10,3 кв.м.;
-прибудови а2-1 площею 15,4 кв.м. з приміщеннями: 3-2 кухні площею 11,7 кв.м, 3-7 ванни площею 3,7 кв.м.;
-будівель та споруд: в- сарай, В-літня кухня, №3 – хвіртка, №4 – колодязь, припинивши право спільної часткової власності.
       Із загальної земельної ділянки площею 883 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в її користування просила виділити земельну ділянку за другим варіантом, запропонованим експертом в експертизі, за яким місця спільного користування земельною ділянкою виділяються у користування співвласникам квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Зазначена обґрунтувала тим, що вона є власником більшої частини житлового будинку, а тому має переважне право вибору серед співвласників будинку.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року заявлені позовні вимоги задоволено частково.
       Виділено в натурі майно, що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, а саме квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 64,1 кв.м, яка складається з наступного:
       -житлового будинку А1-1 площею 48,7 кв.м. з приміщеннями: кімнати 3-3 площею 18,9 кв.м., кімнати 3-4 площею 19,5 кв.м, кімнати 3-5 площею 10,3 кв.м.;
       -прибудови а2-1 площею 15,4 кв.м. з приміщеннями: 3-2 кухні площею 11,7 кв.м, 3-7 ванни площею 3,7 кв.м.;
       -будівель та споруд: в- сарай , В-літня кухня, №3 – хвіртка, №4 – колодязь,
припинивши право спільної часткової власності.
       Із загальної земельної ділянки площею 883 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в користування власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 виділено земельну ділянку загальною площею 412 кв.м., з яких: під житловим будинком А-1 з прибудовою а2-1 -площею 81,67 кв.м, під літньою кухнею літ.В з сараєм літ.в - площею 19,74 кв.м., під двором, городом та іншими спорудами – площею 310,59 кв.м.
Залишено в спільному користуванні власників квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 земельну ділянку площею 23,86 кв.м..
Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 1 а.с. 234-237).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5  подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині виділення частини земельної ділянки у користування та винести нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги та виділити їй у користування земельну ділянку згідно другого варіанту висновку експерта (на плані визначена жовтим кольором), загальною площею 412 кв.м., посилаючись на те, що судом не взято до уваги того факту, що другий варіант поділу земельної ділянки у користування дозволяє кожному із співвласників майна мати окрему хвіртку та не користуватися територією, межуючою із співвласниками майна, а висновки суду, що відповідач ОСОБА_2 при поділі земельної ділянки за другим варіантом буде позбавлена безперешкодного доступу до своєї квартири, що не відповідає дійсності, а поділ за першим варіантом не вирішує, на її думку, спору, стосовно якого сторони не прийшли до спільної згоди /т. 2 а.с. 2-5/.
Інщі учасники справи не скористалися своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України та відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині виділення частини земельної ділянки у користування, тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не перевіряється.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, виходив з того, що підтриманий позивачем другий варіант встановлення порядку користування земельної ділянкою, визначений експертом, призведе до порушення прав ОСОБА_2 , у зв`язку із позбавленням її безперешкодного доступу до своєї квартири, оскільки за першим варіантом, яким пропонується спільне користування земельною ділянкою між власниками квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , не вирішено питання щодо демонтажу паркану, який встановлений співвласником квартири АДРЕСА_3 , враховуючи, що прохід до квартири відповідача ОСОБА_2 зі сторони власника квартири АДРЕСА_3 закритий парканом.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно договору дарування частини житлового будинку серії ВАВ №481356 від 23 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ситник О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2095, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 7/15 частин жилого будинку, який розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 737 кв.м., що знаходиться у віданні Синельниківської міської Ради Дніпропетровської області. Право власності зареєстровано в Синельниківському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 42 за реєстром 1092/5 від 09 січня 2003 року. Даний факт також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав серії СЕЕ №904681 від 01 жовтня 2012 року.
       Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 від 15 грудня 2017 року, зазначений житловий будинок загальною площею 69,7 кв.м. знаходиться на земельній ділянці площею 899 кв.м. та квартира АДРЕСА_4 складається з: тамбур площею 6,2 кв.м, (3-1, за технічним планом житлового будинку), передпокій 13,0 кв.м (3-2), санвузол 3,7 кв.м, (3-3), кухня 11,5 кв.м, (3-4), гардероб 5,5 кв.м. (3-5), житлова 19,5 кв.м. (3- 6), житлова 10,3 кв.м. (3-7).
       Згідно Висновку інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 про технічну можливість виділу частки в натурі від 15 грудня 2017 року, ОСОБА_1 належить : в літ. «А-1 на І-ому поверсі поз. 3-1; 3-2, 3-3, З—. 3-5, 3-6, 3-7 (заг. пл. = 69,7 кв.м.), «В» - літня кухня, літ. «в» - сарай, «Д» - сарай, «Е» - навіс, «З» - душ, «И» - вбиральня, «К» - навіс, «П» - погріб, літ. «№3» - ворота, літ. «№ 8» - огорожа, літ. «№ 9» - зливна яма, літ. «№10» - огорожа, літ. «№ 11» - хвіртка, літ. «№ 12» - огорожа, літ. «№ І» - мощення. За технічними показниками вище зазначена частка нерухомого майна має окремий вхід та може бути виділена в натурі. 
       Згідно п. 2.2 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 14041 від 06 липня 2007 року «Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси».
       Відповідно до акту визначення часток інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 від 15 грудня 2017 року, загальна площа будинку – 152,8 кв.м.. Першому співвласнику ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_3 , поз. № 1-1 - № 1-5, площею 45,1 кв.,м. Частка № 1 (квартира АДРЕСА_3 ): 45,1*100/152,8 = 29,51% або 30/100 від єдиного. Другому співвласнику ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_4 , поз. № 2-1 - № 2-4, площею 38,0 кв.,м. Частка № 2 (квартира АДРЕСА_4 ): 38,0*100/152,8 = 24,87%, або 25/100 від єдиного. Третьому співвласнику ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2 , поз. № 3-1 - № 3-7, площею 69,7 кв.,м. Частка № 3 (квартира АДРЕСА_2 ) 69,7*100/152,8+45,62% або 45/100 від єдиного.
       Відповідно до Акту конкретного користування інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 від 17 травня 2017 року, згідно проведеної поточної інвентаризації домоволодіння у присутності співвласників було встановлено, що співвласник АДРЕСА_3 – ОСОБА_7 користується частиною приміщень розташованих в літ. «А-1» домоволодіння, а саме: В літ. «А-1» на 1-му поверсі поз. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 (заг. пл. = 45,1 кв.м.) «Б» - літня кухня, літ. «М» - вбиральня, літ. «№ 7» - колодязь; Співвласник №2 – ОСОБА_2 користується частиною приміщень розташованих в літ. «А-1» домоволодіння, а саме: В літ. «А-1» на 1-му поверсі поз. 2-1; 2-2, 2-3, 2-4 (заг. пл. = 38,0 кв.м.), «Г» - літня кухня, літ. «Г’» - сарай, «Ж» - навіс, «Л» - навіс, «Н» - душ, «О» - вбиральня, літ. «№ 13» -погріб, літ. «№ 14» - зливна яма, літ. «№ II» - мощення. Співвласник №3- ОСОБА_1 користується частиною приміщень розташованих в літ. «А-1» домоволодіння, а саме: В літ. «А-1» на 1-му поверсі поз. 3-1; 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 (заг. пл. = 69,7 кв.м.), «В - літня кухня, літ. «в» - сарай, «Д» - сарай, «Е» - навіс, «З» - душ, «И» - вбиральня, «К - навіс, «П» - погріб, літ. «№ 3» - ворота, літ. «№ 8» - огорожа, літ. «№ 9» - зливна яма, літ «№10»- огорожа, літ. «№11» - хвіртка, літ. «№12»-огорожа, літ. «№І» -мощення. В загальному користуванні: літ. «№1» -огорожа, літ «№2» -ворота, літ. «№4» - колодязь.
       Згідно Плану земельної ділянки від 02 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа земельної ділянки становить 883 м.кв. та має кадастровий номер 1213000000:01:227:0004.
       Відповідно до Висновку експерта №60/61/61/62-20 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 09 жовтня 2020 року, зроблено наступні висновки:
       Оскільки житловий будинок та будівлі і споруди фактично поділені між співвласниками домоволодіння, експертом на розгляд суду пропонується один варіант розділу житлового будинку згідно склавшогося порядку користуванням та до нього один варіант розділу будівель та споруд з мінімальним відхиленням від розміру ідеальних часток. Власнику ОСОБА_1 можливо виділити на 7/15 частин на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 64,1 кв.м, яка складається з наступного:
       -житлового будинку А1-1 площею 48,7 кв.м. з приміщеннями: кімнати 3-3 площею 18,9 кв.м., кімнати 3-4 площею 19,5 кв.м, кімнати 3-5 площею 10,3 кв.м.;
-прибудови а2-1 площею 15,4 кв.м. з приміщеннями: 3-2 кухні площею 11,7 кв.м, 3-7 ванни площею 3,7 кв.м.;
       -будівель та споруд: в- сарай , В-літня кухня, №3 – хвіртка, №4 – колодязь. Вартість квартири АДРЕСА_2 , власника 7/15 частин домоволодіння, разом з надвірними будівлями та спорудами складає 237610 грн., що на 21531 грн. менше 7/15 ідеальних частин – (259141грн). Сума у розмірі 21531 грн. може бути визначена судом як грошова компенсація на користь власника квартири 
АДРЕСА_6 , власника 1/5 частин домоволодіння, разом з надвірними будівлями та спорудами складає: 139938грн., що на 28878грн. більше 1/5 ідеальних частин – (111060 грн).
       Сума у розмірі 28878 грн. може бути визначена судом як грошова компенсація на користь власника квартири АДРЕСА_2 та 
АДРЕСА_7 , власника 1/3 частин домоволодіння, разом з надвірними будівлями та спорудами складає: 177754 грн., що на 7347 грн. менше 1/3 ідеальних частин - (185 101грн).
       Сума у розмірі 7347 грн. може бути визначена судом як грошова компенсація на користь власнику квартири АДРЕСА_3 домоволодіння.
       Частка власника квартири АДРЕСА_2 після розподілу з округленням складає: 43/100 237610/555302 =0,4278 = 43/100.
       Частка власника квартири АДРЕСА_4 після розподілу з округленням складає: 25/100 139938 / 555302 = 0,2520 = 25/100.
       Частка власника квартири АДРЕСА_3 після розподілу з округленням складає: 32/100 177754 / 555302 = 0,3201 = 32/100.
       Враховуючи місце розташування наявних будівель та споруд на земельній ділянці домоволодіння по АДРЕСА_1 та користування будівлями та спорудами, які виділяються згідно часток співвласникам, також враховуючи необхідність проходів та місць для обслуговування і ремонту виділяємих кожному із співвласників будівель та споруд, виділити в натурі кожному співвласнику по 7/15, 1/3 та 1/5 частині окремі земельні ділянки, без місць спільного користування - неможливо.
       Експертом запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою загальною площею 883м2 між співвласниками по 7/15, 1/3 та 1/5 з урахуванням місць спільного користування:
       -в першому варіанті місця спільного користування земельною ділянкою виділяються у користування обом співвласникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 ;
       -в другому варіанті місця спільного користування земельною ділянкою виділяються у користування обом співвласникам квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
       Перший варіант порядку користуванням земельною ділянкою розробляється із збереженням існуючого спільного проходу, який склався внаслідок самочинно збудованого паркану та огорожі, і є наразі фактичним порядком користуванням між власниками квартир АДРЕСА_2 (7/15 часток) та АДРЕСА_4 (1/5 часток), а другий варіант порядку користуванням земельною ділянкою розробляється з урахуванням виділу в натурі найбільшої за розміром ідеальної частки, а саме 7/15 часток, що належить власнику квартири АДРЕСА_2 , окремої земельної ділянки, а власникам менших ідеальних часток квартир АДРЕСА_3 (1/3 часток) та АДРЕСА_4 (1/5 часток) запропоновано для виділу найменшу площу земельної ділянки спільного користування для надання проходу власникові квартири АДРЕСА_4 .
       За першим варіантом порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 по 7/15,1/3 та 1/5 частин в спільне користування співвласникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 виділяється земельна ділянка загальною площею 23,86 м.кв. (1/2 частина від 23,86 м.кв. загальної площі землі спільного користування, враховуючи площу земельної ділянки спільного користування під будинком складає 11,93 м.кв.). В користування власнику 7/15 частин (квартира АДРЕСА_2 ) виділяється земельна ділянка загальною площею 412 м.кв.: - під житловим будинком літ. А-1 з прибудовою а2-1 площею 81,67 м.кв.; - під літньою кухнею літ. В з сараєм літ, в площею 19,74 м.кв. Разом 101,41 м.кв.; - під двором, городом та іншими спорудами виділяється земельна ділянка площею: 298,07 м.кв. Разом: 101,41 м.кв. + 298,66 м.кв. = 400,07 м.кв. Отже, загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що виділяється у користування власнику 7/15 частин (квартира АДРЕСА_2 ), враховуючи площу ділянки спільного користування, складає 412 м.кв.
       В користування власнику 1/5 частин (квартира АДРЕСА_4 ) виділяється земельна ділянка загальною площею 177 м.кв.: - під житловим будинком літ. А-1 з прибудовою а2-1 площею 47,33 м.кв.; - під двором, городом та іншими спорудами виділяється земельна ділянка площею: 101,18 м.кв.
       Разом: 63,89 м.кв. + 101,18 м.кв. = 165,07 м.кв. Отже, загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що виділяється у користування власнику 1/5 частин (квартира АДРЕСА_4 ), враховуючи площу ділянки спільного користування складає: 177 м.кв. 11,93 м.кв.(СК) + 63,89 м.кв.+ 101,18 м.кв. = 177 м.кв..
       За другим варіантом порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 в спільне користування (СК) обом співвласникам квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 виділяється земельна ділянка загальною площею (на плані визначена червоним кольором. Додаток №5): 9,2 м.кв.. (1/2 частина від 9,2 м.кв. загальної площі землі спільного користування (СК), враховуючи площу земельної ділянки спільного користування під будинком складає: 4,6 м.кв.).
       В користування власнику 7/15 частин (квартира АДРЕСА_2 ) виділяється земельна ділянка загальною площею 412 м.кв.: - під житловим будинком літ. А-1 з прибудовою а2-1 площею 81,67 м.кв.; - під літньою кухнею літ. В з сараєм літ. в площею 19,74 м.кв. Разом 101,41 м.кв.; -під двором, городом та іншими спорудами виділяється земельна ділянка площею: 310,59 м.кв.
       Отже, загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що виділяється у користування власнику 7/15 частин домоволодіння (квартира АДРЕСА_2 ) складає: 412 м.кв. 101,41 м.кв. + 310,59 м.кв. = 412 м.кв.
       В користування власнику 1/5 частини (квартира АДРЕСА_4 ) виділяється земельна ділянка загальною площею 177 м.кв.: - під житловим будинком літ. А-1 з прибудовою а2-1 площею 47,33 м.кв.; - під літньою кухнею літ. Г та сараєм літ. 1 Г площею 16,56 м.кв. Разом 63,89 м.кв.; -під двором, городом та іншими спорудами виділяється земельна ділянка площею: 108,51 м.кв. Разом 63,89 м.кв.+108,51 м.кв.=172,4 м.кв. Отже, загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що виділяється у користування власнику 1/5 частин (квартира АДРЕСА_4 ), враховуючи площу ділянки спільного користування складає; 177 м.кв. 4,6 м.кв.(СК) + 63,89 м.кв. + 108,51 м.кв. = 177 м.кв.
       Оскільки, згідно листа Держбуду України від 09.02.2004 за №793/4, де зазначено, що мінімальна ширина проходу для однієї людини повинна складати 0,75м, а фактична відстань від прибудови літ. аЗ-1, яка прибудована до частини житлового будинку власника квартири АДРЕСА_2 (7/15 часток) до суміжної огорожі між домоволодінням по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_8 складає 1,2 м.кв., то власникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 неможливо обладнати два окремі проходи шириною кожного по 0,75 м.кв. У зв`язку з вищенаведеним, власниці 1/5 часток та квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 не можливо обладнати через ворота №3 окремий прохід до приміщень, які виділяються у домоволодінні по АДРЕСА_1 . При другому варіанті користування кожен співвласник отримує окремий прохід, а також площа ділянки спільного користування при другому варіанті розподілу становить 9,2 м.кв., що в 2,59 рази менша ніж при варіанті 1 (спільна ділянка площею 23,86 м.кв.), що є більш раціональним.
       Суд першої інстанції, вирішуючи питання встановлення порядку користування земельною ділянкою, керувався нормами ч.5 ст. 319 ЦК України, якою визначено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.
       При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.
Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що підтримані позивачем вимоги про виділення у її користування земельної ділянки за другим варіантом розподілу задоволенню не підлягають, та вірно врахував те, що у разі такого виділення земельної ділянки відповідач ОСОБА_2 буде позбавлена безперешкодного доступу до своє квартири, оскільки за іншим варіантом, яким пропонується спільне користування земельною ділянкою між власниками квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , не вирішено питання щодо демонтажу паркану, який встановлений співвласником квартири АДРЕСА_3 . Посилання позивача на існування з цього приводу рішення комісії при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради суд вважає безпідставним, оскільки таке рішення мало рекомендаційний характер, до цього часу питання демонтажу не вирішено. Також, як було зазначено у судовому засіданні експертом Довгаль І.А., при виконанні нею експертизи дійсно було встановлено, що прохід до квартири відповідача ОСОБА_2 зі сторони власника квартири АДРЕСА_3 закритий парканом. Питання щодо необхідності демонтажу паркану при встановленні спільного користування земельною ділянкою за другим варіантом розподілу нею не було враховано.
Таким чином, підтриманий позивачем варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою призведе до порушення прав іншого співвласника майна, яким є відповідач, а тому суд вважає необхідним встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , визначений експертом у першому варіанті розподілу, з чим у повному обсязі погоджується і колегія суддів. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо часткового задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистого тлумачення норм матеріального права, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Апелянт не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала свої доводи апеляційної скарги, не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року – залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                 
                                                                       М.О.Макаров