Справа № 309/4256/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       31 травня 2022 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді: Джуги С.Д.
       суддів: Куштана Б.П., Кожух О.А. 
       з участю секретаря: Микуляк Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року у складі судді Піцура Я.Я. у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області, зацікавлена особа ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в:
05.11.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області. Скарга обґрунтована тим, що у жовтні 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса для підготовки документів щодо відчуження земельної ділянки, де з`ясувалося, що на її нерухоме майно накладено арешт.  Такий арешт було накладено на підставі постанови про арешт майна та заборони відчуження ВП 32887492, 08.06.2012 відділом ДВС Хустського РУЮ на нерухоме майно власник ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 12596868, а також арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 33252767 від 04.07.2012 ВДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12760260. Вказує, що рішенням Хустського районного суду від 20.04.2012 стягнуто з неї ОСОБА_1 та ОСОБА_5 суму боргу за договором позики від 29.12.2008 року в розмірі 63920 грн. та 28764 грн., всього 92684 грн. та 927 грн. на користь ОСОБА_3 . Нею особисто було сплачено на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 60 000 грн., однак копії про закриття виконавчого провадження їй не було надіслано. Згідно відповіді Хустського ВДВС арешт не було знято, та повідомлено, що арешт на майно може бути знято за рішенням суду. Отже на даний час не існує виконавчого провадження де вона є боржником, однак по причини наявності в реєстрі заборони на відчуження майном  через бездіяльність виконавчої служби, вона не може розпоряджатися майном.
За вказаних обставин просила суд: визнати бездіяльність Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна та заборони відчуження ВП 32887492 від 08.06.2012 відділом ДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12596868, скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 33252767 від 04.07.2012 ВДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12760260, та виключити запис про обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 реєстраційний номер обтяження 12596868, реєстраційний номер обтяження 12760260
Ухвалою Хустського районного суду від 01 грудня 2021 року у задоволенні заявленої скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановлення нової ухвали про задоволення скарги. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленої скарги, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у задоволенні скарги.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. 
Учасники справи в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця відсутня протиправна бездіяльність щодо не зняття накладеного арешту на майно боржника, оскільки судове рішення не виконано належним чином та в повному обсязі, відсутні докази сплати виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а саме виконавче провадження не закінчено, виконавчі листи лише повернуті стягувачу.
З такими висновками суду не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.
Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20.04.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 29.12.2008 року в розмірі 63920 грн. та 15% річних , що складає 28765 грн., всього 92684 грн. та 927 грн. судових витрат на користь ОСОБА_3 . Дане рішення набрало законної сили 03.05.2012 року (а.с.11-14).
Згідно свідоцтва про шлюб від 26.07.2018 року ОСОБА_1 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_1 . (а.с.21).
З Інформаційно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,46 га, кадастровий номер 2125385200:07:001:0026. Також вбачається на дану земельну ділянку накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна: 1) на підставі постанови про арешт майна та заборони відчуження ВП 32887492, 08.06.2012 відділом ДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12596868; 2) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 33252767 від 04.07.2012 ВДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12760260 (а.с.8-10).
Відповідно до листа Хустського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 18.10.2021 року, згідно даних АСВП на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , боргу за договором позики від 29.12.2008 року в розмірі 63920 грн. та 15% річних, що складає 28765 грн., всього 92684 грн. та 927 грн. судових витрат на користь ОСОБА_3 , та відсутня інформація щодо сплати боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.4-6).
З наданих позивачем виписки з рахунків та квитанцій, вбачається, що за період з жовтня 2012 по вересень 2013 року, на ім`я ОСОБА_3 було перераховано грошові кошти на загальну суму 60 000 грн. (а.с.15-18).
Відповідно до наданих державним виконавцем відомостей з АСВП вбачається, що: 1) 05.06.2012 року відкрито ВП 32887492, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем ОСОБА_3 ; 05.06.2012 та 08.06.2012 року винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 26.06.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 (відсутність у боржника майна); 2) 04.07.2012 року відкрито ВП 33252767, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем ОСОБА_3 ; 11.07.2012 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 9361,10 грн.; 19.07.2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 29.10.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 (за письмовою заявою стягувача).
Повторно виконавчі документи до виконання не пред`являлися і такі на виконанні Хустського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не перебувають та відсутні. 
Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-ХІV), який був чинним до 05.10.2016 року і під час якого державним виконавцем вчинялись дії з примусового виконання рішення щодо боржника ОСОБА_7 , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Аналогічні положення містяться і чинній редакції Закону «Про виконавче провадження» (Закон №1403-VІІІ).
Відповідно до ст. ст.6, 11 Закону №606-ХІV, державний виконавець повинен діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, і зобов`язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, ефективно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії,зобов`язаний не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Аналогічні положення містяться і чинній редакції Закону «Про виконавче провадження» (Закон №1403-VІІІ).
Згідно із ч.1п.2,ч.2п.1 ст. 22 Закону №606-ХІV строк пред`явлення виданого судом виконавчого листа становить один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання переривається пред`явленням його до виконання; після переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання перебіг строку поновлюється; час ,що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується; у разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. (ч.1п.1, ч.2, ч.3 ст.23 Закону №606-ХІV)
Відповідно до ст. 25 Закону №606-ХІV за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
Відповідно до ст. 30 Закону №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.
Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.
Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону №606-ХІV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).
Матеріалами справи доведено, що: після повернення 29.10.2012 року державним виконавцем виконавчого документу стягувачу ОСОБА_3 за його письмовою заявою, останній не вчиняв жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду; повторно, після повернення стягувачу виконавчого документу, до виконання його не пред`являв; встановлений законом строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив; державним виконавцем, після повернення стягувачу виконавчого документу, не вчинялися жодні виконавчі дії; на виконанні Хустського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не перебувають відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 .
З врахуванням вищенаведених обставин справи та вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що наявність протягом тривалого часу (близько 10 років) не скасованого арешту на майно боржника після фактичного завершення виконавчого провадження і за відсутності відкритого виконавчого провадження щодо боржника, де стягувачем є ОСОБА_3 , відсутності відкритого виконавчого провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, в забезпечення яких було накладено арешт, а також відсутності майнових претензій з боку стягувача та мети задля якої такий був накладений - забезпечення реального виконання рішення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Незняття Хустським ВДВС арешту з майна боржника ОСОБА_7 за вказаних обставин є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, що порушує законні права та інтереси заявника та створює боржнику правову невизначеність щодо належного їй на праві власності майна. 
Дані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17, від 03.11.2021 року у справі №161/14034/20, від 22.12.2021 року у справі №645/6694/15-ц. 
Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
За вказаних обставин порушене право ОСОБА_1  підлягає захисту шляхом зобов`язання уповноваженої службової особи Хустського відділу ДВС скасування накладеного арешту на майно боржника. В цій частині вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо заявлених в скарзі вимогах про виключення запису про обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно  ОСОБА_1  реєстраційний номер обтяження 12596868, реєстраційний номер обтяження 12760260, то такі не підлягають до задоволення, оскільки вони є передчасними, так як порядок і спосіб вчинення необхідних дій, пов`язаних із скасуванням накладеного арешту, є компетенцією, відповідно до ст.ст.10, 11,26, ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноваженої службової особи Хустського відділу ДВС, яка не може бути підмінена судом. 
Відповідно до приписів п.4 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги з вищенаведених підстав.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року скасувати. 
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 та зобов`язати уповноважену службову особу даного відділу скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна та заборони відчуження ВП 32887492 від 08.06.2012 відділом ДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12596868, та скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 33252767 від 04.07.2012 ВДВС Хустського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 12760260. В решті вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 10 червня 2022 року.
Головуючий: 
Судді: