ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6690/19  Номер провадження 22-ц/814/666/22	Головуючий у 1-й інстанції Потетій  А.Г.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.
Суддів: Бутенко С.Б., Чумак О.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року
по справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні садовим будинком із земельною ділянкою, поділ майна в натурі та зобов`язання відповідача виконати перебудову,
та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, - 

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що у шлюбі вони набули у власність садовий будинок у садовому товаристві «Спорт» за адресою:  АДРЕСА_1  (реєстраційний номер майна 21947064), що розташований на двох земельних ділянках, загальною площею 0,30 га, а саме: площею 0,10 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, для індивідуального дачного будівництва та площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, для ведення особистого селянського господарства. Незважаючи на те, що він є власником зазначеного вище нерухомого майна, а саме майно - спільною сумісною власністю подружжя, відповідач чинить йому перешкоди у користуванні та розпорядженні таким.
Зважаючи на наведене, з урахування уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив:
- усунути йому перешкоди у користуванні дачним будинком та земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у доступі до вказаного нерухомого майна, користуванні та розпорядженні ним;
- здійснити поділ в натурі спільного сумісного майна подружжя відповідно до варіанту № 1 висновку експерта від 18 березня 2020 року №133.
- стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію перевищення її частки у нерухомому майні у розмірі 124990,00 грн.
- зобов`язати ОСОБА_2 виконати перебудови, а саме: закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-1; закласти дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-1; улаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-5; улаштувати дверний проріз на місці віконного у приміщенні №1-6 для входу у частину, що виділяється їй; улаштувати зовнішній сходовий марш для її підйому на другий поверх; закласти дверний проріз між приміщеннями №1-8 та №1-11; обладнати виділені частини самостійним електропостачанням.

У вересні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що  ОСОБА_2 є їх донькою, та, починаючи з 27 грудня 2001 року вони проживали однією сім`єю з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 за адресою: площа Павленківська (гуртожиток) м. Полтава; а з 20 березня 2002 року до серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , а садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , будувався за спільні кошти всіх членів сім`ї, у тому числі за їх рахунок. Просили визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 21947064).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 червня 2020 року прийнято відмову ОСОБА_1 від частини позовних вимог, а саме від вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошової компенсації за перевищення його частки в нерухомому майні у розмірі 124990,00 грн. та закрито провадження у справі у цій частині позовних вимог.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні садовим будинком із земельною ділянкою, поділ майна в натурі та зобов`язання відповідача виконати перебудову, відмовлено. 
Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи із 27 грудня 2001 року по серпень 2018 року.
Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 21947064).
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_1 , який у поданій скарзі просить рішення скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги  ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні садовим будинком із земельною ділянкою, поділ майна в натурі та зобов`язання відповідача виконати перебудову та відмовити повністю в задоволенні позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності; стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2021 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі та зобов`язання відповідача виконати перебудову; задоволення позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , починаючи з 27.12.2001р. по серпень 2018р.; вирішення судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі та зобов`язання виконати перебудову,- задоволено частково.

Проведено поділ садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який є спільною сумісною власністю подружжя, згідно варіанту №2.1 (додаток №3) висновку експерта №133 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 18 березня 2020 року судовим експертом Федоровим Д. Ф.
Виділено ОСОБА_1 у власність та користування у садовому будинку літ. А-2: коридор 1-1 площею 10 кв. м, коридор 1-8 площею 10,2 кв. м, кімнату 1-9 площею 18,6 кв. м, кімнату 1-10 площею 20,1 кв. м, вітальню 1-11 площею 14,2 кв. м, санвузол 1-12 площею 4 кв. м, як показано на схемі жовтим кольором (додаток № 3); альтанку «Г», хвіртку № 3, частину огорожі № 4, вигреб №5, вигреб №6, що становить 21/50 частин садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_2 у власність та користування у садовому будинку літ. А-2: коридор 1-1 площею 4,2 кв. м, хол 1-2 площею 21,6 кв. м, кухню 1-4 площею 8,4 кв. м, коридор 1-5 площею 2,0 кв. м, топічну 1-6 площею 1 кв. м, санвузол 1-7 площею 2,2 кв. м, як показано на схемі зеленим кольором (додаток № 3); баню Б, літню кухню Б1, гараж Б2, вбиральню В, ворота № 1, ворота № 2, частину огорожі № 4, колодязь № 7, що становить 29/50 садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 провести перебудови: закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-1, улаштувати перегородку в приміщенні №1-1, розділивши його на два коридори відповідно до схеми додатку № 3.
Зобов`язано ОСОБА_2 провести перебудови: улаштувати дверний проріз на місці віконного у приміщенні № 1-1 для входу в частину, що їй виділяється.
Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати виділені їм частини садового будинку самостійним електропостачанням.
Порядок користування горищем проведено по лінії розподілу садового будинку без установлення перегородки.
Проведено поділ земельних ділянок площею 1014 кв. м, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 та площею 2000 кв. м, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, відповідно до варіанту № 2.1. висновку експерта від 18 березня 2020 року № 133 (додаток №7).
Виділено у власність та користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1419 кв. м, у тому числі у земельній ділянці площею 0,1014 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 - 882 кв. м, у земельній ділянці площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226 - 537 кв. м, як показано на схемі жовтим кольором.
Виділено у власність та користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1419 кв. м, у тому числі у земельній ділянці площею 0,1014 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 - 882 кв. м, у земельній ділянці площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226 - 537 кв. м, як показано на схемі зеленим кольором.
У загальне користування співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділено 176 кв. м, у тому числі: у земельній ділянці площею 0,1014 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 - 132 кв. м, у земельній ділянці площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226 - 44 кв. м, як показано на схемі червоним кольором.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці у вартості виділених їм часток, у розмірі 99 992,00 грн.
У задоволенні позову третіх осіб ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, відмовлено.
В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 6705,00 грн з кожного.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 - залишено без задоволення.
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Постанову Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна у натурі, зобов`язання вчинити певні дії та в частині розподілу судових витрат скасовано, направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року залишено без змін.

У своїй постанові Верховний Суд зазначив, що під час касаційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна у натурі та зобов`язання вчинити дії неповно дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин.
Верховний Суд звернув увагу на те, що, обравши запропонований експертом варіант поділу 2.1 (додаток) №3 щодо поділу садового будинку та надвірних споруд та відповідний йому варіант 2.1. щодо поділу земельних ділянок (додаток №7), апеляційний суд хоча і встановив недоліки запропонованого експертом варіанту 2.1, зокрема, не вирішення експертом питання про виділ ОСОБА_2 гаража 1-3 площею 19,7 кв. м, однак не усунув його при ухваленні судового рішення, зокрема, не визначив долю зазначеного приміщення за наслідками поділу спірного садового будинку.
У свою чергу, прийнятий судом варіант 2.1 поділу садового будинку та надвірних споруд, не містить обгрунтування, яким чином після закладення ОСОБА_1 дверного прорізу між приміщеннями №1-2 та №1-1, улаштування ним перегородки у приміщенні 1-1, а також улаштування ОСОБА_2 дверного прорізу у приміщенні 1-1, вона може користуватися приміщенням 1-2, оскільки запропонований експертом варіант поділу не визначає, де саме і ким має бути зроблений дверний проріз до приміщення 1-2, та хто зі сторін має понести такі витрати.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.02.2022р. закінчено підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11-20год. 22 лютого 2022 року.

На виконання вказівок суду касаційної інстанціїухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.05.2022р. призначено по справі додаткову судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Федорову Дмитру Федоровичу та зупинено апеляційне провадження у справі. 

25.05.2022 року до Полтавського апеляційного суду надійшов висновок експерта №30 від 23.05.2022 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.05.2022 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду в приміщенні апеляційного суду з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки рішення суду оскаржується в частиніподілу майна в натурі та зобов`язання відповідача виконати перебудову, а також враховуючи те, що постановою Верховного суду 24 листопада 2021 року постанова Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна у натурі, зобов`язання вчинити дії та в частині розподілу судових витрат скасована, а справу направлено у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то рішення суду переглядається апеляційним судом саме в цій частині. В іншій частині рішення суду не переглядається.
07.06.2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голяніщева Д.Ю. надійшло клопотання про продовження строку розгляду судом апеляційної інстанції та відкладення розгляду цивільної справи з метою недопущення порушення прав громадянина України ОСОБА_2 на участь у судовому процесі та на справедливий судовий розгляд, в якому просить відкласти та зняти з розгляду цивільну справу №554/6690/19. Мотивує тим, що, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності згоди на це всіх учасників судового провадження. Також, посилається на п.5 Рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Зазначає, що, станом на 07.06.2022 року одинока мати ОСОБА_2 з метою евакуації й забезпечення безпеки малолітньої дитини –доньки ОСОБА_5 16.04.2022 року вибула з території України (копію закордонного паспорта з відміткою про перетин кордону додає), та, керуючись ст.43 ЦПК України, офіційним повідомленням Верховного Суду «Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан», п.5 Рекомендацій Ради суддів України не дає згоду на розгляд судом апеляційної інстанції цивільної справи.
Окрім того, представник відповідача адвокат Голяніщев Д.Ю. повідомляє, що позбавлений можливості прибути 09.07.2022 року на 10 год.00 хв. у судове засідання у зв`язку з участю у призначеному на 09.06.2022 на 10 год, 00 хв. судовому засіданні Октябрського районного суду м. Полтави у невідкладній справі №554/1870/21.

Апеляційний суд, розглянувши клопотання адвоката Голяніщева Д.Ю., вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням наступного.
Як зазначено вище, постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 – залишено без змін. Касаційну скаргу ОСОБА_6 - задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 15.02.2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна у натурі, зобов`язання вчинити певні дії та в частині розподілу судових витрат скасовано, направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Полтавського апеляційного суду від 15.02.2021 року залишено без змін.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.02.2022 р. справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників на 11-20 год. 22 лютого 2022 року.
21.02.2022 року до суду надійшло клопотання третьої особи ОСОБА_3 , який у зв`язку з незадовільним станом здоров`я прохав відкласти розгляд справи на іншу дату.
З клопотанням про відкладення розгляду справи звернулася і відповідач ОСОБА_6 , посилаючись на те, що її представник адвокат Голяніщев Д.Ю. позбавлений можливості прибути у судове засідання 22.02.2022р. у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, додавши при цьому копію ухвали Господарського суду Харківської області від 03.02.2002р. по справі №922/4587/13, в якій, проте, зазначено, що учасники у справі про банкрутство у судове засідання не з`явилися.
Заяву про відкладення розгляду справи надіслав і представник апелянта адвокат В.О. Колесніков, посилаючись на погіршення стану здоров`я, при цьому жодних доказів щодо цього надано не було.
Зважаючи на клопотання третьої особи ОСОБА_3 , який надав довідку КП «2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» №94 від 18.02.2022р. судом було відкладено судове засідання на 03.03.2022р.
02.03.2022р. з заявою на відкладення розгляду справи знов звернувся представник відповідача та третіх осіб адвокат Голяніщев Д.Ю., посилаючись на введення на території України воєнного стану.
Заяву було задоволено та відкладено судове засідання на 31.03.2022р.
30.03.2022 року до суду надійшла заява представника позивача (апелянта) адвоката В.О. Колеснікова про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки у судове засідання по незалежним від нього обставинам, при цьому жодних доказів щодо поважності неявки у судове засідання надано не було.
З урахуванням перебування судді Кривчун Т.О. у відпустці судове засідання було відкладено на 26.04.2022р.
25.04.2022р. від представника відповідача та третіх осіб адвоката Голяніщева Д.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на незадовільний стан здоров`я третьої особи ОСОБА_3 (доказів не надано) та тимчасове перебування поза межами України відповідача ОСОБА_6 (належних доказів не надано).
26.04.2022р. від представника позивача (апелянта) адвоката В.О. Колеснікова надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки у судове засідання по незалежним від нього обставинам, при цьому жодних доказів щодо поважності неявки у судове засідання надано не було.
У зв`язку з неявкою учасників справи та відсутністю доказів щодо їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи судове засідання було відкладено на 10-20год. 10.05.2022 року.
09.05.2022 року від представника відповідача та третіх осіб адвоката Голяніщева Д.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на перебування третьої особи ОСОБА_3 на лікуванні у неврологічному відділенні КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» (жодних доказів не надано) та тимчасове перебування поза межами України відповідача ОСОБА_6 (жодних доказів не надано).
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.05.2022р., з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, урахування висновків суду касаційної інстанції, наведених у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року, по справі призначено додаткову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу та, на час її проведення апеляційне провадження у справі зупинено 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.05.2022р. поновлено провадження і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників на 10:00 год. 09 червня 2022 року.
Як зазначено вище, 07.06.2022 року від представника відповідача ОСОБА_6 адвоката Голяніщева Д.Ю. надійшло клопотання про продовження строку розгляду судом апеляційної інстанції та відкладення розгляду цивільної справи. 
Також, 09.06.2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Колеснікова В.О. про розгляд справи без його участі та без участі його підзахисного, апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі і просять її задовольнити.

З вищенаведеного вбачається неодноразове зловживання учасниками процесу, які були належним чином неодноразово повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися без поважних причин, своїми процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається. 
Згідно ст.371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. 

З вищевикладеного вбачається неодноразове зловживання представниками сторін своїми процесуальними правами, тому, з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, порушення розумного строку її розгляду, колегія суддів вважає подальше відкладення розгляду справи недоцільним та таким, що порушує право учасників процесу, зокрема, позивача на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Окрім того, відповідно до п.5 Рекомендацій Ради суддів в умовах воєнного стану рекомендовано судам по можливості відкладати розгляд справ та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через за діяння до функціональної критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.
Представником відповідача адвокатом Голяніщевим Д.Ю. не надано жодного підтверджуючого документу, що його підзахисна, яка до відбуття за кордон мешкала у м. Полтава, де не відбуваються воєнні дії, відноситься до вищевказаних категорій осіб, внаслідок чого суд має зупинити справу. Те, що відповідач ОСОБА_6 виїхала за межі України 16.04.2022 року, не заважає її представнику, повноваження якого нічим не обмежені,- адвокату Голяніщеву Д.Ю. з`явитися у судове засідання, а факт участі його в іншій справі не підтверджено належними доказами (судовою повісткою, ухвалою суду). Наданий до суду аркуш про розгляд справи №554/1870/21 в Октябрському районному суді м. Полтави, без зазначення в ньому про участь адвоката Голяніщева Д.Ю., не є належним та допустимим доказом того, що саме він бере участь у даній справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вважає підстави відкладення справи, наведені у клопотанні представника відповідача – адвоката Голяніщева Д.Ю., поважними та вважає за можливе розглянути цивільну справу за відсутності представників сторін, які належним чином, як і інші учасники процесу, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих/ правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 08.08.1998 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2019 (справа №554/9157/18), яке набрало законної сили 15.05.2019р., їх шлюб розірвано /т.1, а.с.11, 18, 19/.
Під час перебування у шлюбі вони набули у власність садовий будинок у садовому товаристві «Спорт» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 21947064), розташований на двох земельних ділянках, загальною площею 0,30 га, а саме: площею 0,10 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, для індивідуального дачного будівництва та площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, для ведення особистого селянського господарства.
Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.01.2008 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: садовий будинок А-2, загальна площа 137,4 кв.м.; баня Б; літня кухня Б1; гараж Б2; вбиральня В; альтанка Г; ворота, хвіртка №1,2,3; огорожа №4; вигреба №№5,6; колодязь №7./т.1, а.с.14/

Згідно даних Технічного паспорту на садовий будинок станом на 23.01.2008р., виготовленого 22.03.2019р., садовий будинок та всі будівлі і споруди 2001 року спорудження /т.1, а.с.20-25/.
Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю від 14.11.2001р. II-ПЛ №054223 ОСОБА_7 на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Щербанівської сільської ради від 25 вересня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га, що розташована на території с. Нижні Млини Щербанівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства, з них - 0,1000 га - для дачного будівництва./т.1, а.с.15/.
Відповідно до Витягів із Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва має кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, земельна ділянка площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства -з кадастровим номером 5324087700:00:040:0226 /т.2, а.с.49,53/.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року у справі за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Плохути О. В. призначено будівельно-технічну та земельну-технічну експертизи, на вирішення якої поставлено питання:
- які можливі варіанти поділу в натурі садового будинку в садовому товаристві «Спорт», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами відповідно до будівельно - технічних норм, у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ;
- які можливі варіанти поділу в натурі земельної ділянки площею 0,30 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №133 за результатами судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 18 березня 2020 року:
1) по першому питанню: на підставі проведених досліджень і розрахунків експерт на кресленнях додатків №2, №3, №4 та у дослідницькій частині навів чотири технічно можливі варіанти розподілу садового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих у садовому товаристві «Спорт» за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) по другому питанню: на підставі проведених досліджень і розрахунків експерт на кресленнях додатків №6, №7, №8, №9 та дослідницькій частині навів чотири варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,30 га (кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва та кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи позивачу у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених ним в позові обставин щодо перешкод з боку відповідача та третіх осіб в користуванні спірним майном. Ураховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, районний суд визнав доведеним факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 і ОСОБА_8 разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , починаючи із 27.12.2001р. по серпень 2018 року та будівництво за спільні кошти спірного садового будинку, який підлягає визнанню спільною сумісною власністю.
Такий висновок суду не відповідає обставинам справи, виходячи с наступного.

       Статтею 60 СК України, норми якої кореспондуються з положеннями частини третьої статті 368 ЦК України, закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.
Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

Аналіз наведених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та підлягає поділу між ними в натурі.
Вирішуючи питання поділу спірних об`єктів нерухомості, колегія суддів враховує висновок судового експерта Федорова Д.Ф. №133 від 18.03.2020 року за результатами судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи /т.2, а.с.99-130/ та висновок судового експерта Федорова Д.Ф. №30 від 23.05.2022 року за результатами додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи /т.5, а.с.66-75/, а також приймає до уваги лист від 06.06.2022 року №062/21 про виправлення описки.

Як зазначено вище, на виконання вказівок суду касаційної інстанціїухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.05.2022р. призначено по справі додаткову судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1. Чи можливе виділення першому співвласнику ( ОСОБА_6 ) відповідно до будівельно-технічних норм гаража 1-3 площею 19,7 кв. м. по варіанту 2.1 додатку №3 до висновку судового експерта №133 від 18 березня 2020 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? 2. У разі виділення першому співвласнику ( ОСОБА_6 ) гаража 1-3 площею 19,7 кв. м. по варіанту 2.1 додатку №3 до висновку судового експерта №133 від 18 березня 2020 року, як зміниться розмір ідеальних часток співвласників садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також їх співвідношення у грошовому вимірі? 3. Де саме і ким має бути зроблений дверний проріз до приміщення 1-2, щоб перший співвласник міг безперешкодно користуватися своєю частиною садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? 4. Чи зміниться конфігурація земельних ділянок, які можливо виділити в окреме користування кожного із співвласників відповідно до Додатку №7 до висновку судового експерта №133 від 18 березня 2020 року (що відповідає варіанту 2.1 розподілу садового будинку, господарських будівель і споруд ) (т.2, а.с.126) після виділення першому співвласнику гаража 1-3 площею 19,7 кв. м. по варіанту 2.1 додатку №3 до висновку судового експерта №133 від 18 березня 2020 року? 5. У разі зміни конфігурації земельних ділянок, які можливо виділити в окреме користування кожного із співвласників відповідно до Додатку №7 до висновку судового експерта №133 від 18 березня 2020 року після виділення першому співвласнику гаража 1-3 площею 19,7 кв. м. по варіанту 2.1 додатку №3 до висновку судового експерта, який можливий варіант поділу в натурі земельної ділянки площею 0,30 гектарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках між співвласниками?

Садовий будинок - це будівля для літнього (сезонного) використання, яка в питаннях нормування площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків (розділ 3 «Терміни та визначення понять» ДБН Б.2.2-12-2019 «Планування і забудова територій»).

Враховуючи цільове призначення судового будинку, на будівництво якого законодавством не встановлені будівельно-технічні норми, а вимоги до проектування житлових будинків на будівництво садових будинків не поширюються, судовим експертом запропоновано можливі варіанти розподілу садового будинку, господарських будівель і споруд із зазначенням необхідних для реального поділу переобладнань, а також варіанти поділу земельних ділянок.

Колегія суддів вважає недоцільним перший варіант поділу садового будинку, за яким позивач просив здійснити його поділ, оскільки одному співвласнику відходять обидва санвузли та внутрішній сходовий марш, а іншому необхідно встановлювати зовнішній сходовий марш на другий поверх.
Також, аналізуючи запропоновані експертом варіанти, з урахуванням інтересів обох сторін, із дотриманням пропорційності та найбільш сприятливих для них умов у використанні садового будинку та земельних ділянок, колегія суддів вважає за доцільне обрати до поділу варіант 2.1 поділу садового будинку (додаток №3) та відповідний йому варіант 2.1-поділу земельних ділянок (додаток №7) (т.2, а.с.122,126).
За даним варіантом наявна технічна можливість провести розподіл садового будинку в частках, які хоч і не є рівними, однак грошова компенсація різниці в частках є меншою, ніж по першому варіанту, з урахуванням запропонованих експертом переобладнань. При цьому першому співвласнику виділяється 29/50 частин, що більше за ідеальну частку на 99992,00грн., а другому співвласнику-21/50 частин.
Початково позивачем висувалася вимога про стягнення з відповідача грошової компенсації за зменшення вартості його частки внаслідок поділу спільного майна в натурі.
Однак у ході розгляду справи судом першої інстанції, 01.06.2020 року позивач звернувся з заявою про відмову від частини позовних вимог, в якій прохав, зокрема, прийняти його відмову від частини заявлених позовних вимог, а саме позовної вимоги про стягнення з відповідачки ОСОБА_6 на його користь грошової компенсації за перевищення вартості її частки у нерухомому майні в розмірі 124 990,00 грн та закрити провадження у справі у цій частині. 

Системний аналіз норм статей 183,358,364,379,380,382 ЦК України свідчить про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

При обранні запропонованого експертом варіанту поділу 2.1 (додаток №3) щодо поділу садового будинку, господарських будівель і споруд та відповідного йому варіанту 2.1. щодо поділу земельних ділянок (додаток №7), має місце відступлення від принципу поділу (виділу частки) спільного майна пропорційно ідеальним часткам співвласників. 
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 червня 2020 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_6 на його користь грошової компенсації за перевищення вартості її частки у нерухомому майні в розмірі 124990,00 грн, та закрито провадження у справі у цій частині позовних вимог (т.2, а.с.186-187). 

Аналізуючи запропонований експертом варіант поділу 2.1 у первинній та додатковій експертизі, колегія суддів убачає, що під час первинного дослідження гараж розглядався в таблиці розрахунку господарських будівель і приміщення гаражу 1-2 площею 19,7 кв. м. фактично було виділено відповідно до варіанту 2.1. розподілу садового будинку, господарських будівель і споруд, первинної експертизи першому співвласнику ( ОСОБА_6 ).

       Як пояснює експерт у висновку додаткової експертизи №30 від 23.05.2022 року, приміщення гаражу, вбудованого на першому поверсі садового будинку – нежитлове приміщення у структурі будинку, має господарське призначення. Відповідно до принципу рівноцінності, воно не може бути включене до розрахунку нарівні з житловими і підсобними приміщеннями будинку.

Відповідаючи на друге питання, поставлене на вирішення експертизи, судовий експерт, враховуючи висновки експертизи №133 віл 18.03.2020 року за варіантом №2.1. та лист від 06.06.2022 року №062/21 про виправлення описки, пропонує:
- першому співвласнику ( ОСОБА_6 ) виділити у власність та користування у садовому будинку літ. А-2: новоутворену частину №1-1а площею 4,2 кв. м. існуючого коридору №1-1, хол №1-2 площею 21,6 кв. м., гараж №1-3 площею 19,7кв.м., кухня №1-4 площею 8,4 кв. м., коридор № 1-5 площею 2,0 кв. м., топочна №1-6 площею 1,9 кв. м., санвузол №1-7 площею 2,2 кв. м., як показано на схемі додатку № 3 висновку №133 від 18.03.2020р. зеленим кольором; баня літ. Б, літня кухня літ. Б-1, гараж літ. Б2, вбиральня літ.В, ворота №1, ворота №2, 1/2 частина огорожі №4, колодязь №7, що становить 29/50 садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- другому співвласнику ( ОСОБА_1 ) виділити у власність та користування у садовому будинку літ. А-2: частину коридору №1-1 площею 10,2 кв. м., коридор 1-8 площею 10,2 кв. м., кімнату №1-9 площею 18,6 кв. м., кімнату №1-10 площею 20,1 кв. м., вітальню №1-11 площею 14,2 кв. м., санвузол №1-12 площею 4,3 кв. м., як показано на схемі додатку №3 висновку №133 від 18.03.2020р. жовтим кольором; альтанку літ. «Г», хвіртку №3, 1/2 частину огорожі №4, що становить 21/50 частин садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, першому співвласнику ( ОСОБА_6 ) виділяється 29/50 частин, що більше за ідеальну частку на 99992,00 грн., а другому співвласнику ( ОСОБА_1 ) - 21/50 частин.
З урахуванням відмови позивача від компенсації та ухвали суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог, про що було зазначено вище, колегія приходить до висновку про недоцільність стягнення грошової компенсації з відповідача за перевищення вартості її частки у нерухомому майні на користь позивача.

Колегія суддів також наголошує, що у висновку експерта №133 від 18.03.2020 року господарські споруди - вигреб №5 і вигреб №6, а, відповідно, і їх вартість, включені до таблиці 11.2 як такі, що належать обом співвласникам.
Окрім того, колегія суддів приймає до уваги те, що експертом у висновку додаткової експертизи №30 від 23.05.2022 року пропонується виділити вигреб №5 і вигреб №6 у спільне володіння співвласників та передбачити на земельній ділянці ОСОБА_1 земельний сервітут площею 30 кв. м. для ОСОБА_6 , для періодичного обслуговування вигребів №5 та №6, позначений у додатку №2 до висновку №30 від 23.05.2022 року червоною штриховкою по жовтій заливці. При цьому, розмір часток співвласників та їх співвідношення у разі виділення ОСОБА_6 гаража 1-3 площею 19,7 кв. м. по варіанту 2.1 додатку № 3 до висновку судового експерта №133 від 18.03.2020 року – не зміниться і буде складати: перший співвласник - 29/50, другий співвласник - 21/50. 

Відповідаючи на третє питання додаткової експертизи №30 від 23.05.2022 року (з урахуванням листа від 06.06.2022 року №062/21 про виправлення описки), судовим експертом запропоновано провести наступні перебудови: закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-1, улаштувати перегородку в приміщенні №1-1, розділивши його на два коридори відповідно до схеми додатку №3, улаштувати дверний проріз на місці віконного у новоутвореному приміщенні №1-1а для входу в частину, що виділяється першому співвласнику ( ОСОБА_6 ); обладнати виділені частини самостійним електропостачанням; улаштувати дверний проріз для входу з коридору №1-5 до приміщення №1-2, щоб перший співвласник міг безперешкодно користуватися своєю частиною садового будинку-у місці відповідно до схеми №1 даної експертизи (роботи на стороні першого співвласника)
Порядок користування горищем проводиться по лінії розподілу садового будинку без установлення перегородки.

Таким чином, експерт прийшов до висновку про те, що для того, щоб перший співвласник ( ОСОБА_6 ) могла безперешкодно користуватися своєю частиною садового будинку відповідно до варіанту №2.1. розподілу садового будинку за висновком судового експерта №133 від 18.03.2020 року, необхідно влаштувати дверний проріз між коридором №1-5 та холом №1-2, як зображено на схемі додатку №1 до даного висновку. Роботи доцільно проводити першому співвласнику, оскільки усі необхідні приміщення і конструкції знаходяться на стороні, що виділяється за варіантом №2.1 першому співвласнику.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, експертом, у ході проведення первинної експертизи було досліджено земельну ділянку з розташованими на ній садовим будинком, господарськими будівлями і спорудами, встановлено фактичний порядок користування, проведено необхідні заміри і фотофіксацію, та ідентифіковано спірну земельну ділянку, яка складається з двох частин, відповідно до актуальних даних з Державного земельного кадастру. Оскільки у дослідженні первинної експертизи частина земельної ділянки під приміщенням гаража № НОМЕР_1 (вона ж частина земельної ділянки під приміщенням №1-10) була виділена першому і другому співвласнику в загальне користування, то конфігурація земельних ділянок, які можна виділити в окреме користування кожного із співвласників відповідно до Додатку №7 до висновку судового експерта №133 від 18.03.2020 року (т.2, а.с.126), після виділення першому співвласнику гаража 1-3 площею 19,7 кв. м. по варіанту 2.1 додатку №3 до висновку судового експерта №30 від 23.05.2022 року – не зміниться.

Відтак, з урахуванням викладеного та керуючись п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення районного суду в частині поділу майна в натурі, зобов`язання вчинити дії та в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.
       На час розгляду справи в судах попередніх інстанцій, матеріали справи не містили доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, копію довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0028341 від 23 липня 2018 року та пенсійного посвідчення серії №3 від 13 вересня 2006 року на підтвердження того, що він є інвалідом ІІ групи, ОСОБА_3 долучив лише до касаційної скарги, тому, відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», він має бути звільнений від стягнення судового збору.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь позивача ( ОСОБА_1 ) підлягають стягненню понесені ним витрати. 
Так, позивачем за подачу позову сплачено 6970,00 грн. судового збору (у т.ч. за вимогу немайнового характеру про усунення перешкод в користуванні майном -768,40 грн.) та 15066,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги. Оскільки вимоги немайнового характеру задоволенню не підлягають, судовий збір, який підлягає стягненню становить: за подання позову 6201,60 грн (6970,00 грн – 768,40грн). За подання апеляційної скарги позивачем сплачено 15066,00 грн. 
Враховуючи, що немайнові вимоги позивачу не задоволено, то за подачу апеляційної скарги не підлягає задоволенню судовий збір в сумі 1152,60 грн (768,40 грн х 150%). Отже, судовий збір, який підлягає стягненню за подання апеляційної скарги становить 13913,40 грн. (15066,00 грн-1152,60 грн), разом судовий збір підлягає стягненню в сумі 20115,00 грн (6201,60 грн+13913,40 грн). Оскільки ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат в сумі 20115,00 грн. має бути поділений пропорційно між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках по 10057,50 грн з кожної.

       Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, зобов`язання вчинити дії та в частині розподілу судових витрат, - скасувати. 
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.
Провести поділ садового будинку, розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 , який є спільною сумісною власністю подружжя, згідно варіанту №2.1 (додаток №3) висновку експерта №133 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 18 березня 2020 року судовим експертом Федоровим Д.Ф. та додатку №1 висновку експерта №30 за результатами додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 23.05.2022 року судовим експертом Федоровим Д.Ф.
Виділити ОСОБА_1 у власність та користування у садовому будинку літ. А-2: частину коридору №1-1 площею 10,2 кв. м., коридор 1-8 площею 10,2 кв. м., кімнату №1-9 площею 18,6 кв. м., кімнату №1-10 площею 20,1 кв. м., вітальню №1-11 площею 14,2 кв. м., санвузол №1-12 площею 4,3 кв. м., як показано на схемі додатку №3 висновку №133 від 18.03.2020р. жовтим кольором; альтанку літ. «Г», хвіртку №3, 1/2 частину огорожі №4, що становить 21/50 частин садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_2 у власність та користування у садовому будинку літ. А-2: новоутворену частину № 1-1а площею 4,2 кв. м. існуючого коридору №1-1, хол №1-2 площею 21,6 кв. м., гараж №1-3 площею 19,7кв.м., кухня №1-4 площею 8,4 кв. м., коридор № 1-5 площею 2,0 кв. м., топочна №1-6 площею 1,9 кв. м., санвузол №1-7 площею 2,2 кв. м., як показано на схемі додатку № 3 висновку №133 від 18.03.2020р. зеленим кольором; баня літ. Б, літня кухня літ. Б-1, гараж літ. Б2, вбиральня літ.В, ворота №1, ворота №2, 1/2 частина огорожі №4, колодязь №7, що становить 29/50 садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити вигреб №5 і вигреб №6 у спільне володіння співвласників. 
Передбачити на земельній ділянці ОСОБА_1 земельний сервітут площею 30 кв. м. для ОСОБА_6 , для періодичного обслуговування вигребів №5 та №6, позначений у додатку №2 до висновку №30 від 23.05.2022 року червоною штриховкою по жовтій заливці.

Зобов`язати ОСОБА_1 провести за власний рахунок перебудови: закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-1, улаштувати перегородку в приміщенні №1-1, розділивши його на два коридори відповідно до схеми додатку №3.
Зобов`язати ОСОБА_2 провести за власний рахунок перебудови: улаштувати дверний проріз на місці віконного у новоутвореному приміщенні №1-1а для входу в частину, що їй виділяється; улаштувати дверний проріз між коридором №1-5 та холом №1-2, як зображено на схемі додатку №1 до висновку експерта №30 від 23.05.2022 року.
Зобов`язати ОСОБА_2 і ОСОБА_1 обладнати виділені їм частини садового будинку самостійним електропостачанням.
Порядок користування горищем проводиться по лінії розподілу садового будинку без установлення перегородки.

Провести поділ земельних ділянок площею 1014 кв. м., кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, та площею 2000 кв. м., кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, згідно варіанту №2.1. висновку експерта №133 від 18.03.2020 (додаток №7).
Виділити у власність та користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1419 кв. м, у тому числі у земельній ділянці площею 0,1014 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 - 882 кв. м, у земельній ділянці площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226 - 537 кв. м., як показано на схемі жовтим кольором.
Виділити у власність та користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1419 кв.м., у тому числі у земельній ділянці площею 0,1014 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 - 882 кв.м., у земельній ділянці площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226 - 537 кв.м., як показано на схемі зеленим кольором.

У загальне користування співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити 176 кв. м., у тому числі: у земельній ділянці площею 0,1014 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0227 - 132 кв. м, у земельній ділянці площею 0,2000 га, кадастровий номер 5324087700:00:040:0226 - 44 кв. м., як показано на схемі червоним кольором.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 10057,50 (десять тисяч п`ятдесят сім гривень 50 коп.) грн. із кожної.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:                                                                Т.О. Кривчун

СУДДІ:                                                                        С.Б. Бутенко 

О.В. Чумак