ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 липня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/2784/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.   

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ»
на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 
по справі №916/2784/21  
за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ» 
про  стягнення 151 809,50 грн. 

суддя суду першої інстанції – Желєзна С.П.                
місце ухвалення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області. 
повний текст рішення складено та підписано: 22.11.2021

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) (далі по тексту – ДП «АМПУ») звернулось до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец експерт» (далі по тексту – ТОВ «Спец експерт») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 151   809,50 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 113   478,81 грн., пені у розмірі 13   562,59 грн., 3% річних у розмірі 6963,74 грн., збитків від інфляції у розмірі 17   804,36 грн.  
Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за умовами договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, до якого відповідач приєднався на підставі декларації  від №146 від 28.12.2018.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 позов задоволено. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец експерт» на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) суму основного боргу у розмірі 113  478,81 грн., пеню у розмірі 13   562,59 грн., 3% річних у розмірі 6 963,74 грн., збитки від інфляції у розмірі 17   804,36 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн. 
Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що ДП «АМПУ» прийняті на себе зобов`язання, передбачені умовами договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, до якого відповідач приєднався на підставі декларації від №146 від 28.12.2018, протягом періоду з грудня 2019р. по січень 2020р. були виконанні у повному обсязі, що підтверджується підписаними  між сторонами по справі актами наданих послуг на загальну  суму 163   478,81 грн. Проте,  відповідачем  у порушення зобов`язань, прийнятих на себе за договором не було у повному обсязі відшкодовано позивачу вартість наданих послуг. 
07.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 по справі №916/2784/21, в якій скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області № 916/2784/21 від 22 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що не приймав участі у розгляді справи, але вважає, що рішення яке було ухвалено Господарським судом Одеської області №916/2784/21 від 22 листопада 2021 року впливає на його права та обов`язки.
Так, на підставі договору № 63-П-АМПУ-18 від 29.ОЗ.2018, та листа № 01/0512 від 05.12.2018 підприємству ТОВ «Спец Експерт» службою енергозабезпечення ОФ ДП «АМПУ» надавалися послуги з електропостачання.
А вже потім ТОВ «Спец Експерт» забезпечувало електропостачання судна «Інженер Вальчук».
Судно «Інженер Вальчук» знаходилось у бербоут - фрахті апелянта на підставі договору КД-20877 від 24.07.2018 року укладеного між ТОВ «ВІКОС ЮГ» та ДП «Одеський морський торговий порт», і обслуговувалось відповідачем на підставі договору на агентське обслуговування № 10/18 від 10 серпня 2018 року.
Скаржник не згоден із зазначеним рішенням суду з наступного:
По перше: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКОС-ЮГ» (скаржник) укладав з Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» договір фрахту № КД-20877 від 24.07.2018 судна «Інженер Вальчук», який називається, стандартний бербоутний чартер балтійської і міжнародної морської ради (далі - чартер).
Саме тому що ТОВ «Спец Експерт» обслуговувало судно «Інженер Вальчук» і з`явився борг за електропостачання, а тому суд повинен був з`ясувати, хто є власником, користувачем зазначеного судна і яка їхня позиція щодо розміру боргу.
Суд цього не з`ясував, що, як вважає скаржник, призвело до позбавлення можливості апелянта представляти та захищати свої права у суді.
По-друге:Скаржник не згоден з розміром заборгованості по електроенергії з тих підстав, що прилад лічильник електроенергії:
1) не відповідає вимогам п. 10.4 (перевірка порогу чутливості) ДСТУ ГОСТ 8.259:2007;
2) не відповідає вимогам п. 10.5 (перевірка відсутності самоходу) ДСТУ ГОСТ 8.259:2007;
3) не відповідає вимогам п. 10.6 (визначення метрологічних характеристик однофазних лічильників та трифазних лічильників в режимі симетричного навантаження) ДСТУ ГОСТ 8.259:2007;
4) не відповідає вимогам п. 1.5.15 Правил улаштування електроустановок. (висновки та акти експертів додаються).
Отже, прилад на підставі, якого позивач зробив розрахунок заборгованості не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.259:2007, що могло призвести до неправильного розрахунку заборгованості, а відповідно і до неправильного розрахунку пені.
На теперішній час фірма «Спец Експерт» направило скаржнику вимогу і до вимоги додала копію оскаржуваного рішення суду, як доказ наявності боргу і у відповідності до договору на агентське обслуговування № 10/18 від 10 серпня 2018 року може і скоріш за все звернеться до суду із вимогою про стягнення боргу в порядку регресу.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції. 
07.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКОС ЮГ” на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 по справі №916/2784/21.   
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Мишкіна М.А., Аленін О.Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 07.02.2022.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/2784/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 доручено господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2784/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 по справі №916/2784/21 до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції з Господарського суду Одеської області. 
14.02.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції. 
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку та відрахуванням зі штату суду на підставі Рішення ВРП від 17.02.2022 №140/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_1  з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та Наказу в.о. Голови суду С.І. Колоколова від 18.02.2022 №47-к «Про відрахування зі штату суду судді Мишкіної М.А.», розпорядженням керівника апарату суду № 90 від 21.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.
Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 у справі № 916/2784/21.
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 у справі № 916/2784/21.
Визначено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ»» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 у справі № 916/2784/21 у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.
У зв`язку із перебуванням судді Лавриненко Л.В. у відпустці у період з з01.03.2022 по 24.05.2022, розпорядженням керівника апарату суду № 492 від 23.05.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.
Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 прийнято справу № 916/2784/21 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді: Аленін О.Ю., Поліщук Л.В.
28.06.2022 до суду апеляційної інстанції від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Вікос Юг» від 03.02.2022 повністю та залишити рішення господарського суду Одеської області від 22.11.2021 по справі №916/2784/21 без змін.
Крім того, 06.04.2022 до суду надійшло клопотання від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про відкладення розгляду справи до закінчення дії воєнного стану.
З приводу зазначено клопотання судова колегія зазначає, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що розгляд справи здійснюється в письмовому порядку без викликів сторін у судове засідання, колегія суддів вважає клопотання Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про відкладення розгляду справи необґрунтованим, що виключає можливість його задоволення.
Згідно з частино тринадцятою статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 7 статті 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Однак, станом на час ухвалення постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною першою статті 273 ГПК України. 
Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції. 
Відповідно до п. 1.1 договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018 (далі по тексту – договір №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018), який може бути укладений між ДП «АМПУ» (Адміністрація) та Морським агентом, який діє від імені Судновласника та за його рахунок,  цей договір  встановлює рівні умови для всіх суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у морських портах України, та може бути укладений лише шляхом приєднання Морського агента до всіх його умов в цілому шляхом надання Адміністрації декларації про приєднання до договору (додаток № 1 до цього договору), розміщеної на офіційному веб-сайті Адміністрації.
Згідно з п. 2.1 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018 даний договір врегульовує взаємовідносини Адміністрації та Морського агента під час агентування суден у морських портах, зокрема, щодо порядку нарахування та оплати за заявками Морського агента портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг (робіт), що надаються у морських портах України, перелік яких розміщений на веб-сайті Адміністрації.
Умовами пп. 3.1.1-3.1.3 п. 3.1 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018р. визначено, що Адміністрація  зобов`язується  здійснювати організацію постановки суден до причалів морського порту відповідно добового плану згідно з наданою Морським агентом інформацією, в залежності від зайнятості причалів раніше підтвердженими суднами, наявності вантажів та доручень на навантаження суден Морського агента. Адміністрація забезпечує безпеку судноплавства в акваторії морського порту та надає дозвіл на вхід/вихід/перешвартування суден в/з акваторії морського порту та інше. Створювати сприятливі умови для виконання Морським агентом своїх функцій на режимній території морського порту та надавати Морському агенту оперативну інформацію, необхідну для його виробничої діяльності.
В силу вимог пп. 3.1.9-3.1.10 п. 3.1 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018р. Адміністрація складає рахунки та акти наданих послуг, зокрема, щодо надання інформаційних послуг Морському агенту згідно з вільними цінами (тарифами). Адміністрація складає рахунки та акти наданих послуг за надання спеціалізованої послуги відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до пп. 3.3.1-3.3.2 п. 3.3 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018 Морський  агент зобов`язаний виконувати свої професійні обов`язки у відповідності з розпорядженнями судновласника, здійснювати обслуговування суден під час підходу до морського порту, перебування в морському порту та відходу із морського порту. Морський агент зобов`язується своєчасно здійснювати усі розрахунки з Адміністрацією за надані судну і Морському агенту послуги в порядку, визначеному цим договором, зокрема, здійснювати від імені судновласника розрахунки з Адміністрацією з портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг.
Згідно з п. 4.10 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018р. остаточні рахунки по суднозаходу, а також по інших послугах, наданих Адміністрацією, оплачуються Морським агентом відповідно до затверджених вільних цін (тарифів) Адміністрації протягом 20-ти банківських днів з дати своєчасного виставлення рахунку шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Адміністрації згідно з актом наданих послуг або інших документів, які підтверджують надання послуг. Нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним податковим законодавством України.
Умовами п. 5.2 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018р. визначено, що у випадку несвоєчасної сплати послуг, Адміністрація має право вимагати від Морського агента сплати на користь Адміністрації пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення. У випадку затримання сплати рахунків в іноземній валюті більш ніж на строк, передбачений чинним законодавством України з моменту надання послуги, Адміністрація має право вимагати від Морського агента компенсації штрафних санкцій, сплачених Адміністрацією. Санкції, передбачені даним пунктом, можуть застосовуватись незалежно від інших заходів відповідальності і заходів забезпечення виконання зобов`язань, які підлягають застосуванню на підставі цього договору або чинного законодавства.
Відповідно до п. 8.1 договору №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018 цей договір набуває чинності з моменту реєстрації Адміністрацією оригіналу декларації про приєднання (додаток № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною), але в будь-якому разі не раніше 01.01.2019р.  та діє до 30 червня 2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
28.12.2018 ТОВ «Спец експерт» було підписано декларацію №146 про приєднання до договору  про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України  №367-П-АМПУ-18 від 03.12.2018.  
31.12.2019 ДП «АМПУ» було виставлено ТОВ «Спец експерт» рахунок №561444 згідно договору №367-П-АМПУ-18/146 від 28.12.2018 на оплату наданих послуг, вартість яких складає 100    580,45 грн.
31.12.2019 між ДП «АМПУ» та ТОВ «Спец експерт» було підписано акт №1806 здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору №367-П-АМПУ-18/146 від 28.12.2018, з якого вбачається, що вартість наданих позивачем у грудні 2019р. послуг складає 100  580,00 грн.
31.01.2020 ДП «АМПУ» було виставлено ТОВ «Спец експерт» рахунок №561444 згідно договору №367-П-АМПУ-18/146 від 28.12.2018 на оплату наданих послуг, вартість яких складає 62   898,36 грн.
31.01.2020 між ДП «АМПУ» та ТОВ «Спец експерт» було підписано акт №1806 здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору №367-П-АМПУ-18/146 від 28.12.2018, з якого вбачається, що вартість наданих позивачем у січні 2020р. складає 62  898,36 грн.
25.02.2020 ДП «АМПУ» звернулось до ТОВ «Спец експерт» із претензією №333/19-06-01/вих/19, згідно якої позивач просив сплатити  заборгованість  у розмірі 100  580,45 грн., а також оплатити рахунок №561444 від 31.01.2020 на суму 62   898,36 грн.
На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних вище рахунків, актів, а також претензії, ДП «АМПУ» було надано витяги із журналу реєстрації видачі актів виконаних робіт за 2018-2019 рр., 2020р.  Крім того, на підтвердження факту надання послуг за договором позивачем було надано заяви відповідача на підключення та відключення судна від електромереж порту. 
25.02.2020 ДП «АМПУ» звернулось до ТОВ «Спец експерт» із претензією №462/19-06-01/вих/19, згідно якої позивач просив сплати заборгованість у загальному розмірі 163   478,81 грн. Вказана претензія була видана відповідачеві 10.03.2020, що підтверджується відміткою на претензії. 
25.06.2020 ДП «АМПУ» звернулось до ТОВ «Спец експерт» із черговою претензією №1451/19-06-01/вих/19, згідно якої позивач просив сплатити заборгованість у загальному розмірі 163  478,81 грн.  
На підставі платіжного доручення №1208 від 19.03.2021 ТОВ «Спец експерт» було перераховано на  рахунок ДП «АМПУ» грошові кошти у розмірі 50   000,00 грн., вказавши у графі призначення платежу – за спільне використання мереж згідно рахунку №560128 від 31.01.2020р. 
Звертаючись до господарського суду із даними позовними вимогами ДП «АМПУ» було наголошено, що відповідачем в порушення зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України не було у повному обсязі та своєчасно оплачено вартість наданих позивачем послуг, що стало підставою для звернення ДП «АМПУ» до господарського суду із даними позовними вимогами.
Позиція Південно – західного апеляційного господарського суду.
Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в сумі 151   809,50 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 113   478,81 грн., пені у розмірі 13   562,59 грн., 3% річних у розмірі 6963,74 грн., збитків від інфляції у розмірі 17   804,36 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України   зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст.   525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.  
Статтею 193 ГК України   встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 116 Кодексу торговельного мореплавства у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона її на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.
Відповідно до ч. 1 статті 117 Кодексу торговельного мореплавства морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.
Положеннями статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі статтею 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
На підставі ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» прийняті  на себе зобов`язання,  передбачені  умовами договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, до якого відповідач приєднався на підставі декларації  від №146 від 28.12.2018, протягом періоду з грудня 2019р. по січень 2020р. були виконанні у повному обсязі, що підтверджується підписаними  між сторонами по справі актами наданих послуг на загальну  суму 163   478,81 грн.  Проте,  відповідачем  у порушення зобов`язань,   прийнятих на себе за договором не було у повному обсязі  відшкодовано  позивачу вартість  наданих послуг. 
Щодо доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ», як особи, яка не приймала участі у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також  особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,   інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи,  особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
При цьому, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.
Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, на підставі договору № 63-П-АМПУ-18 від 29.03.2018, та листа № 01/0512 від 05.12.2018 підприємству ТОВ «Спец Експерт» службою енергозабезпечення ОФ ДП «АМПУ» надавалися послуги з електропостачання.
ТОВ «Спец Експерт» забезпечувало електропостачання судна «Інженер Вальчук».
Судно «Інженер Вальчук» знаходилось у бербоут - фрахті Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» на підставі договору КД-20877 від 24.07.2018 року укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» та ДП «Одеський морський торговий порт», і обслуговувалось відповідачем на підставі договору на агентське обслуговування № 10/18 від 10 серпня 2018 року.
Отже, рішення суду по даній справі стосується прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» як розпорядника судна «Інженер Вальчук», яке обслуговувалось відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ», який не приймав участі у справі у суді першої інстанції, що виходячи з приписів статті 129 Конституції України та частини першої статті 254 ГПК України щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи обумовлює необхідність розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» по суті.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного рішення в рамках доводів апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ», колегія суддів не вбачає підстави для його скасування з огляду на наступне.
Звертаючись з апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» зазначає, що прилад лічильник електроенергії: не відповідає вимогам п. 10.4 (перевірка порогу чутливості) ДСТУ ГОСТ 8.259:2007; не відповідає вимогам п. 10.5 (перевірка відсутності самоходу) ДСТУ ГОСТ 8.259:2007; не відповідає вимогам п. 10.6 (визначення метрологічних характеристик однофазних лічильників та трифазних лічильників в режимі симетричного навантаження) ДСТУ ГОСТ 8.259:2007; не відповідає вимогам п. 1.5.15 Правил улаштування електроустановок. (висновки та акти експертів додаються).
Отже, за твердженням скаржника прилад на підставі, якого позивач зробив розрахунок заборгованості не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.259:2007.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарг, скаржником надано Висновок експерта №21-3155 (експертного електротехнічного дослідження) складеного 07.09.2021. 
Відповідно до висновку судового експерта – технічний стан лічильника електроенергії СА4-И672М, зав. № 469283 щодо обліку спожитої електричної енергії, на момент проведення експертної повірки відповідає вимогам пункту 10.1 ДСТУ ГОСТ 8.259:2007 (1) і не відповідає пунктам 10.3-10.6 ДСТУ ГОСТ 8.259:2007 (1) та п. 1.5.15 Правил улаштування електроустановок (2).
Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Відповідно до ч. 1  3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Частиною 6 ст. 101 ГПК України визначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 101 ГПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).
Судова колегія вважає зазначити, що у вказаному висновку експерта не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.
Крім того, як вбачається з експертного висновку № 21-3155 від 07.09.2021, останній складено за результатом експертної повірки №40-21-50-РМП від 12.08.2021 щодо технічного лічильника електроенергії СА4-И672М, зав. №469283 та зроблений момент проведення експертної повірки, тобто станом на 12.08.2021. 
Тобто, висновок експерта про технічний стан лічильника електроенергії СА4-И672М, зав. № 469283 щодо обліку спожитої електричної енергії, зроблений на момент проведення експертної повірки – 12.08.2021, тобто після спливу 1 року та 8 місяців після надання послуг Позивачем, які були надані в період грудня 2019 та січні 2020 року.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що скаржником не надано суду жодного доказу на підтвердження факту невідповідності лічильника електроенергії СА4-И672М, зав. № 469283 щодо обліку спожитої електричної енергії вимогам ДСТУ ГОСТ 8.259:2007.
Крім того, колегія суддів враховує, що 31.12.2019 та 31.01.2020 між ДП «АМПУ» та ТОВ «Спец експерт» було підписано акт №1806 та №73 здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору №367-П-АМПУ-18/146 від 28.12.2018, з якого вбачається, що вартість наданих позивачем у грудні 2019р. послуг складає 100  580,00 грн., а у січні 2020р. складає 62  898,36 грн., тобто зазначені Акти підписані Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ» без зауважень.
Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ», не було зазначено зауважень, щодо невідповідності лічильника електроенергії СА4-И672М, зав. № 469283.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ» в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 113  478,81 грн. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості   наданих послуг, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», в порядку ст. 625 ЦК України, нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ» до сплати 3% річних у розмірі 6963,74 грн. та збитки від інфляції у розмірі 17    804,36 грн., які були розраховані за кожним рахунком окремо по 03.09.2021. 
Здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних є вірним та обґрунтованим. 
У зв`язку з чим, місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ» про стягнення на користь  позивача 3% річних у розмірі 6963,74 грн. та  збитків  від інфляції у розмірі 17     804,36 грн.
З посиланням на умови п. 5.2 приєднання про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» також було нараховано відповідачу пеню у загальному 13  562,59 грн., яка за рахунком №561444  від 31.12.2019р була нарахована  з 31.01.2020 по 31.07.2020, за рахунком №560128 від 31.01.2020 була нарахована за період з 29.02.2020 по 31.08.2020. 
Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України  у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки – грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"  платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 ГК  України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Місцевим господарським судом вірно перевірено здійснений позивачем розрахунок пені, який є вірним, що має наслідком задоволення заявлених позивачем у названій частині вимог шляхом присудження до стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец ЕКСПЕРТ» пені у розмірі 13   562,59 грн.
Також, судова колегія зазначає, відповідачем та скаржником у даній справі жодних заперечень щодо нарахування штрафних санкцій не заявлено. 
Таким чином, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Висновки апеляційного господарського суду:
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 у справі №  916/2784/21 – залишити без змін.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ» – залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКОС ЮГ».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          О.Ю. Аленін

Суддя                                                                                          Л.В. Поліщук