ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/10039/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року (суддя Прасов О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-          

                                                              ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.12.2019 ОСОБА_1 на підставі Довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з 01.12.2019 ОСОБА_1 на підставі Довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 2900,00 грн.; оклад за військовим званням (вказати) підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції - 50% - 2550,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції - 55,30% - 4230,45 грн.; премія - 40,26% - 4783,07 грн., з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, позовні вимоги  щодо виплати перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення пенсії без обмеження граничного розміру є передчасними та прийнятими без врахування ч. 7 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером та йому призначена пенсія за вислугу років в розмірі 71% грошового забезпечення відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання приписів п.1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 за №129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» (з урахуванням змін внесених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.04.2021 за №291 «Про внесення зміни до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25 лютого 2019 року №129») Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» видано позивачу Довідку від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року.
За результатами розгляду звернення позивача відповідач відмовив йому у здійсненні з 19.11.2019 перерахунку та виплати пенсії з урахуванням окладу за посадою, званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої Довідки від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області».
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність відмови не було доведено.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI. 
Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
На  момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. 
При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать одна одній.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та постанові від 22.01.2022р. справа №240/7087/20.
Враховуючи зазначене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 22 червня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов