ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022 року                                     м.Дніпро                          Справа №  908/1463/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),
суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" на рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 (повне рішення складено 08.11.2021, суддя Смірнов О.Г.) у справі  № 908/1463/21 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА",                                  м. Підгородне, Дніпропетровська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК",            смт Комишуваха, Оріхівський район, Запорізька область
про стягнення 150 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" на свою користь боргу в сумі 150   000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання по договору №24/11 від 24.11.2020 щодо поставки товару, за який позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 150   000,00 грн на умовах 100% попередньої оплати, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом №090221 від 09.02.2021, яким просив повернути сплачені ним кошти у визначеній сумі.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.10.2021 у справі №908/1463/21 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" суму попередньої оплати в розмірі 150 000 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 2     270,00 грн.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано обґрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог та відсутністю доказів, які підтверджують факт поставки товару. 
Не погодившись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 20.10.2021 у справі №908/1463/21, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          позивач не надав жодних доказів непоставки товару;
-          на підтвердження поставки товару відповідач надав податкові і бухгалтерські документи, мотивів неврахування яких суд першої інстанції не навів;
-          суд залишив поза увагою, що відповідачем була здійснена спроба поставити товар, однак позивач відмовився його прийняти через невідповідність умовам якості.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 для розгляду справи № 908/1463/21  визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Чус О.В., Подобєд І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 зазначеною колегією суддів поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" на рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  № 908/1463/21; зупинено дію рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  № 908/1463/21; розгляд апеляційної скарги визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
10.03.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  № 908/1463/21 без змін.
Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:
-          обставини, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі, не відповідають дійсності та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи №908/1463/21;
-          жодних документів про прийняття товару не укладалося, відповідач свої обов`язки за договором не виконав;
-          відповідачем в обґрунтування своєї позиції надані неналежні докази, бо прийняття покупцем товару засвідчується підписанням видаткової накладної, а не показами свідків та відеозаписами.
04.05.2022 у зв`язку з припинення повноважень судді Подобєда І.М. по справі №908/1463/21 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді         Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю “САДИ ДНІПРА” (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “УКР- РОС-ПАК” (продавець) укладений договір поставки № 24/11, відповідно до п. 1.1. - 1.3. якого продавець продає, а покупець купує розкидач мінерального добрива РМГ-4 (далі – товар). 
Поставка товару здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів від дати отримання продавцем суми попередньої оплати відповідно до п. 3.1. договору. Поставка товару замовляється покупцем на умовах п. 4.2. договору та погоджується продавцем шляхом підтвердження замовлення покупця та виставлення рахунку-фактури відповідно (п. 1.2., 1.3. договору).
Згідно з п. 2.1., 2.2. ціна на товар встановлюються в національній валюті        України - гривні і містить в собі вартість навантаження/розвантаження, закріплення на транспортному засобі та перевезення до місця поставки. Загальна сума договору складає 150 000,00 грн, в тому числі ПДВ 25 000,00 грн.
Умовами п. 3.1. договору сторони визначили, що товар постачається на умовах 100% попередньої оплати покупцем.
Пунктами 4.1. – 4.4. договору передбачено, що продавець постачає товар на умовах DDР (Інкотермс 2010): Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне. Покупець направляє продавцю замовлення на товар шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу продавця, вказану в розділі 1.1. цього договору. Поставка вважається завершеною, коли товар розвантажений з транспортного засобу та наданий покупцеві в узгодженому місці поставки згідно пункту 4.1. договору. Продавець зобов`язаний надати покупцю разом з товаром видаткову накладну.
Відповідно до п. 5.1., 5.2., 5.4. – 5.6. договору прийом товару по якості та кількості здійснюється при розвантаженні товару на складі покупця. Товар вважається переданим покупцю по кількості згідно видаткової накладної, по якості - за візуальним оглядом зовнішнього вигляду товару, та згідно норм/стандартів. Покупець у відповідності з договором має право повідомити продавця про недоліки або ушкодження (часткові ушкодження, брак, дефект) після отримання товару. Покупець має право викликати представника продавця для складання відповідного акту про виявлені недоліки (часткові ушкодження, брак, дефект). Продавець зобов`язаний направити свого представника для складання відповідного акту про виявлені недоліки (часткові ушкодження, брак, дефект) не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання виклику покупця. Якщо представник продавця не з`явиться в зазначений термін, покупець має право скласти односторонній акт, який буде мати юридичну силу та буде обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно п. 10.7. договору він вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за ним.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем був виписаний позивачу рахунок          № 11 від 24.11.2020 на оплату вартості товару (розкидача мінерального добрива          РМГ-4) на суму 150 000,00 грн з ПДВ, який позивачем був оплачений згідно платіжного доручення №2165 від 30.11.2020.
В матеріалах справи міститься лист позивача за вих. № 110121 від 11.01.2021, адресований відповідачу, в якому позивач зазначив, що виконав свої зобов`язання за договором поставки № 24 від 24.11.2020 та сплатив грошові кошти за товар, як це передбачено п. 3.1. договору на умовах 100% попередньої оплати; вимагає здійснити поставку товару згідно умов п. 4.1. договору на умовах DDР: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне протягом семи календарних днів з моменту отримання цього листа, в противному випадку буде змушений відмовитися від поставки та вимагати повернення сплачених грошових коштів. На підтвердження факту надіслання вказаного листа відповідачу позивач надав копію експрес-накладної № 59000633103582 від 12.01.2021. У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив отримання листа від 11.01.2021.
Також в матеріалах справи міститься лист позивача за вих. № 090221 від 09.02.2021, адресований відповідачу, в якому позивач просив протягом семи календарних днів з моменту отримання цього листа повернути кошти на його рахунок 360   000,00 грн, в тому числі сплачені на підставі рахунку №11 від 24.11.2020. Факт надіслання вказаного листа відповідачу підтверджується копією опису вкладення від 10.02.2021, а отримання його відповідачем 13.02.2021 - рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №5200101394023.
Матеріали справи №908/1463/21 не містять надання відповідачем будь-якої відповіді на зазначені листи, товар на виконання умов договору поставки №24/11 від 24.11.2020 позивачу не поставлений, попередня оплата в розмірі 150   000,00 грн відповідачем не повернута, що і стало підставою для звернення із даним позовом.
Відповідно до ч. 1, 2    статті 11 Цивільного кодексу України    цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
З характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з постачання товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною 1 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень   статті 530   цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Як було встановлено судом, позивач свої зобов`язання по договору виконав та 30.11.2020 сплатив відповідачу вартість товару в сумі 150   000,00 грн
Таким чином, відповідач в силу умов п. 1.2. договору зобов`язаний був поставити товар позивачу у строк до 14.12.2020 включно.
Пунктом 5.2. договору визначено, що товар вважається переданим покупцю по кількості згідно видаткової накладної.
Матеріали справи не містять доказів передачі товару відповідно до 5.2. договору, видаткова накладна сторонами не підписана. Отже, зобов`язання з боку відповідача останнім не виконано, товар на адресу покупця не поставлений, що свідчить про невиконання умов договору з боку постачальника.
Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 
Як було встановлено судом, лист позивача вих. №090221 від 09.02.2021 з вимогою повернути суму попередньої оплати за товар, сплачену в тому числі на підставі рахунку №11 від 24.11.2020, був отриманий відповідачем 13.02.2021, тому з урахуванням положень ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такий обов`язок настав у відповідача  22.02.2021 ( з урахуванням того, що сьомий день строку випав на вихідний – суботу), втім виконаний не був.
З огляду на викладене факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за договором, а саме невиконання останнім обов`язку з поставки товару та неповернення на вимогу позивача суми сплаченої передоплати за товар в розмірі 150 000,00 грн є доведеним, тому позовні вимоги є правомірними.
В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що на підтвердження виконання свого зобов`язання по договору щодо поставки товару надав суду першої інстанції низку належних і допустимих доказів, які не були враховані судом першої інстанції, а саме: відеозапис, показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , податкові і бухгалтерські документи.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Належним доказом, який містить відомості про господарську операцію, є первинний документ. 
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Оскільки договором поставки №24/11 від 24.11.2020 як підтвердження здійснення самої поставки передбачена видаткова накладна, то саме цей документ є доказом поставки товару.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
З огляду на викладене, подані відповідачем докази не підтверджують факт поставки товару, оскільки не є належними в розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  №908/1463/21 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені    ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК" на рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  №908/1463/21  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  №908/1463/21  залишити без змін.
Поновити дію рішення Господарського суду Запорізької  області від 20.10.2021 у справі  №908/1463/21.  
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта – Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР-РОС-ПАК".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                       Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                О.В. Чус