ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року	Львів	Справа № 607/23374/21 пров. № А/857/3627/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Большакової О.О., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судового засідання          Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року у справі № 607/23374/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Олекси Володимира Васильовича про скасування постанови, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Позняком В.М. у м. Тернопіль Тернопільської області 05 січня 2022 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також – ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (надалі також – УПП в Тернопільській області, відповідач), поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Олекси Володимира Васильовича, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції Олекси Володимира Васильовича щодо складання ним постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 124221 від 04.12.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122, частиною першої статті 126, частиною другою статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також – КУпАП);
- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2021 серії БАБ №  124221.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року позов задоволено частково.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 124221 від 04.12.2021 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, провадження в цій частині закрито у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, зменшено розмір штрафу, накладеного на позивача, до 425 грн.
В задоволенні позову до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції Олекси Володимира Васильовича та про скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП - відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням щодо відмови у скасуванні постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, його оскаржив позивач, оскільки вважає таке незаконним, просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року в частині відмови скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122, що встановлено оскаржуваним рішенням суду, то подальші дії поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції Олекси Володимира Васильовича щодо складення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першої статті 126 КУпАП, є незаконними.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони, згідно положень частин першої та другої статті 268 КАС України, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до частини третьої даної правової норми не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 124221 від 04 грудня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП за те, що 04 грудня 2021 року о 03 год. 08 хв., керуючи автомобілем Хьюндай Санта Фе, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Тернополі по проспекту Злуки, 45 не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також здійснював рух без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п. 2.1.б, 2.1Г, 19.1а Правил дорожнього руху України (надалі також - ПДР України).
Вважаючи протиправними дії поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції Олекси Володимира Васильовича, а також постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 124221 від 04.12.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт іншого правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі також – Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух» (надалі також – Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України (надалі також – ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону № 3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка ) у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З наданої суду копії відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції встановлено, що позивач на вимогу патрульного поліцейського не пред`явив полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та реєстраційного документу на транспортний засіб, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Так судом першої інстанції встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 124221 від 04.12.2021 складена, зокрема, з огляду на відсутність у позивача реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора, закріпленим на форменому одязі патрульного.
Колегія суддів наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондує із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Доводи позивача стосовно необґрунтованості оскаржуваної постанови в частині накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП у зв`язку із скасуванням судом першої інстанції постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП є безпідставними та надуманими.
Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.
Апеляційний суд зауважує, що поліцейський патрульної поліції, вважаючи, що водій допустив порушення правил дорожнього руху, мав підстави для зупинення автомобіля для з`ясування всіх обставин справи.
Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт руху без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій поліцейських патрульної поліції та скасування постанови серії БАБ № 124221 від 04.12.2021 у справі про адміністративне правопорушення судами не встановлено.
Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування) мали місце, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови серії БАБ № 124221 від 04.12.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першої статті 126 КУпАП.
В іншій частині - щодо задоволення позову про скасування постанови серії БАБ №  124221 від 04.12.2021 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до положень статті 308 КАС України, не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення у відповідній частині суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 229, 241, 242, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року у справі № 607/23374/21 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 12.05.2022