ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року 
м. Київ
справа №400/3084/20
адміністративне провадження № К/9901/42157/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Кашпур  О.  В., Шевцової  Н.  В.
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу
за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року (суддя-доповідач Шеметенко  Л.  П., судді: Стас  Л.  В., Турецька  І.  О.)
І. Суть спору
У липні 2020 року Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (далі - позивач, Інститут) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 90  813,69 грн.
На обґрунтування позовних вимог Інститут зазначив, що ОСОБА_1 відрахований з навчання наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» через недисциплінованість, звільнений з військової служби у запас за підп. «ж» п. 2 ч.  5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та виключений зі списків особового складу наказом начальника Інституту від 07  лютого 2020  року №  27. Зазначеним наказом відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у розмірі 90  813,69 грн. Однак, станом на момент звернення з цим позовом відповідачем в добровільному порядку заборгованість не відшкодована.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи.
Між факультетом військово-морських сил Одеської національної морської академії (правонаступником якої є Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія») та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який набрав чинності з 31  липня 2015  року відповідно до наказу начальника факультету від 05  жовтня 2015  року №  6-КС.
Відповідно до наказу начальника Інституту від 07  лютого 2020  року №  27 ОСОБА_1 звільнено зі служби та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення.
Крім того, у вказаному наказі оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у розмірі 90  813,69 грн. Внесено суму до книги обліку нестач Інституту, надано термін для добровільного відшкодування витрат, які пов`язані з навчанням. З цим наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 07  лютого2020 року особисто під підпис.
Ураховуючи ту обставину, що відповідачем в добровільному порядку заборгованість не відшкодована, Інститут звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09  червня 2021  року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18  жовтня 2021  року, позовну заяву залишено без розгляду.
Суд першої інстанцій, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивачем пропущений місячний строк для звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, жодних причин і обставин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію позивачем прав у встановлений строк, останнім не наведено і таких судом не встановлено. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що посилання позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з огляду на попереднє звернення до суду в порядку цивільного судочинства, є безпідставними, оскільки рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 804/285/16 щодо розгляду даної категорії справ в порядку адміністративного судочинства було прийнято у грудні 2018 року, а тому, позивач, який є суб`єктом владних повноважень, у 2020 році не може посилатись на зміну практики Верховного Суду щодо підсудності даних спорів та відповідно обґрунтовувати поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду попереднім зверненням в порядку цивільного судочинства.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
22 листопада 2021 року Інститут звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18  жовтня 2021  року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13  грудня 2021  року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі Інститут просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і направити справу на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
На обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18  жовтня 2021  року, яка надійшла на електронну пошту Інституту 19  жовтня 2021  року, не містить особистих підписів колегії суддів, які розглядали апеляційну скаргу Інституту. Крім того, позивач стверджує, що станом на 18  листопада 2021  року до Інституту не надходила така постанова, оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20  серпня 2019  року №  814.
Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить суд відмовити у її задоволенні, а судове рішення апеляційної інстанції залишити без змін. Стверджує, що починаючи з 07  лютого 2020  року розпочався перебіг місячного строку на реалізацію Інститутом права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат на утримання під час навчання, проте останній звернувся до суду з цим позовом лише 31  липня  2020  року.
VІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
За приписами ст. 321 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду апеляційної інстанції оформлюється суддею-доповідачем (іншим суддею, якщо суддя-доповідач не згодний з постановою, ухвалою) і підписується всім складом суду, визначеним для розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судові рішення суду апеляційної інстанції приймаються, проголошуються, вручаються (видаються або надсилаються) учасникам справи в порядку, встановленому главою 9 розділу ІІ цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
У відповідності до ч. 5 ст. 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
З метою вдосконалення порядку ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України наказом Державної судової адміністрації України від 20  серпня 2019  року затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України за №  814 (далі - Інструкція №  814).
Відповідно до п. 2, 3 розд. ХІ Інструкції №  814 учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом. Копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.
Пунктом 6 розд. ХІ Інструкції №  814 установлено, що копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена шляхом, зокрема, роздруківки електронного примірника судового рішення, оригінал якого збережений в АСДС, який містить електронні підписи відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Згідно з п. 9 розд. ХІ Інструкції №  814 копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою «Згідно з оригіналом». У разі засвідчення з оригіналу електронного документу, збереженого в АСДС, проставляється відмітка «Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду». На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія». На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис». Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.
VІІ. Висновки Верховного Суду
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (ч.  1 ст.  341 КАС України).
Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Скаржник обґрунтовує касаційну скаргу тим, що копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18  жовтня 2021  року, яка надійшла на електронну пошту Інституту, не була оформлена у відповідності до норм Інструкції №  814, оскільки не містила особистих підписів колегії суддів.
Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.
З аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що копія судового рішення надсилається у порядку, визначеному КАС України. При цьому, копія судового рішення повинна бути виготовлена відповідно до Інструкції № 814 та засвідчена відповідальною особою апарату суду і відповідною печаткою суду із зазначенням дати.
Так, дослідивши наявну у матеріалах справи копію постанови суду апеляційної інстанції, яка, в свою чергу, була долучена Інститутом до касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що таке судове рішення оформлено у відповідності до Інструкції №  814. Указана постанова суду у верхньому правому куті першого аркуша має відмітку «Копія», а також проставлена відмітка «Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду» із зазначенням відповідної дати та засвідчена посадовою особою, яка відповідальна за виготовлення цієї копії (помічник судді Дудка  С.  С.).
Більш того, як убачається з роздруківки електронної пошти (яка надана позивачем до касаційної скарги), копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18  жовтня 2021  року, яка надіслана на електронну адресу Інституту має цифровий підпис у відповідності до положень Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Що стосується доводів скаржника про те, що копія постанови суду апеляційної інстанції не містила особистих підписів колегії суддів, Суд уважає безпідставними, оскільки такі вимоги стосуються виключно оригіналу судового рішення, а не його копії. Разом з тим, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підписана складом суду відповідно до вимог ст. 321 КАС України.
Водночас, Верховний Суд звертає увагу, що рішення судів попередніх інстанцій не переглядаються по суті, оскільки Інститутом ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 09  червня 2021  року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18  жовтня 2021  року в цій частині не оскаржуються.
Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» залишити без задоволення.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.
Судовий збір розподілу не підлягає.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                В.  Е.  Мацедонська
Судді                                                                                                    О.  В.  Кашпур
                                                                                                    Н.  В.  Шевцова