У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги
 
26 квітня 2022 року                                                                      
м. Київ
 
справа № 286/3006/19
провадження № 51-6018ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 07 липня 2021 року та вирок Житомирського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вироку Житомирського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року.
Верховний Суд ухвалою від 07 лютого 2022 року касаційну скаргу засудженогозалишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Також засудженомуроз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах встановленого строку  ОСОБА_4 знову звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано. 
Так, у своїй касаційній скарзі  ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Житомирського апеляційного суду від 17 листопада 2021 рокуу зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу засудженого через суворість, однак не наводить обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПКУкраїни, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до  п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки 
 ОСОБА_4 виклав вимогу тільки про скасування вироку Житомирського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року, а зі змісту мотивувальної частини касаційної скарги вбачається, що засуджений фактично просить про зміну судового рішення, шляхом пом`якшення покарання.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 07 липня 2021 року та вирок Житомирського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 
                                
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                      ОСОБА_3