Ухвала
13 липня 2022 року
м. Київ
справа № 465/4140/18
провадження № 61-6260ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 12 лютого 2013 року на загальну суму               122 259,66 грн.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 
2021 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 лютого 2013 року в розмірі 36 915,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
У липні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій вона просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року та скасувати зазначене судове рішення апеляційного суду.
Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Ураховуючи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду проголошено 06 червня 2022 року, а касаційна скарга ОСОБА_1 відправлена засобами поштового зв`язку 05 липня 2022 року, що підтверджується відміткою на поштовому конверті, строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року заявницею не пропущено.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що 
у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 122 259,66 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 100 = 248 100, 00 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки сума, присуджена до стягнення за оскаржуваним рішенням (36 915,00 грн- заборгованість, та 1 330,05 грн - судові витрати), є значною для неї, з огляду на те, що вона потребує постійного лікування, а її річний дохід складає лише 23 829,00 грн.
Верховний Суд, враховуючи ціну й предмет позову, складність справи, строк її перебування у провадженні судів, часткове задоволення позову (повернення отриманої суми кредитних коштів), а також доводи касаційної скарги, які значною мірою зводяться до незгоди з визначенням початку перебігу позовної давності, вважає, що наведені твердження заявниці не свідчать про наявність підстав для перегляду судового рішення у малозначній справі про стягнення суми кредиту у касаційному порядку.  
Незгода заявниці з встановленими оскаржуваним судовим рішенням обставинами, з тим, що вона має повернути отримані кредитні кошти, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення для заявника. При цьому скрутний майновий стан відповідачки може бути підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. 
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 червня 
2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
                                                                                                                  С. Ф. Хопта
                                                                                                                  В. В. Шипович