ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року	Львів	Справа № 140/4757/21 пров. № А/857/1/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я.
з участю секретаря судового засідання     Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року (суддя першої інстанції Смокович В.І., м. Луцьк, повний текст складено 22.11.2021)

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа підприємець   ОСОБА_1 звернувся з позовом (із урахуванням нової редакції позовної заяви від 30 травня 2021 року) до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (далі – ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 16 квітня 2021 року №003/05.02-05 та №004/05.02-05 .
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року в задоволенні позову було відмовлено. 
Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Вважає, таке постановленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та постановити нове - про задоволення позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначив, що суд дійшов неправильного висновку про правомірність притягнення позивача до відповідальності, оскільки під час здійснення перевірки відповідачем не відбирались у нього пояснення та матеріальні докази щодо господарських відносин між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 . Апелянт зазначає, що не здійснював постачання та відпуск ОСОБА_2 іграшок. Висновки відповідача, що іграшки ввезені по митній декларації № UA2005050/202028864 від 23 червня 2020 року, оформленої апелянтом, не відповідають дійсності, оскільки у вказаній декларації такий товар не зазначений. Також апелянт вказує, що акт перевірки та протокол було складено без матеріальних доказів, а висновки сформовані лише на підставі інформації Держпродспоживслужби України і повідомлення про порушення законодавства ОСОБА_2 . Відповідачем у встановленому порядку не встановлено, чи ОСОБА_3 постачав іграшки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 . При цьому вжиття щодо апелянта обмежувальних заходів щодо усунення формальної невідповідності та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, як розповсюджувача такої продукції не доведено. Апелянт зауважує, що вина апелянта у порушенні пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не встановлена відповідачем. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказав, що відсутній укладений між ним та ОСОБА_2 договір, в подана видаткова накладна не може бути належним доказом господарської операції, оскільки не містить всіх обов`язкових реквізитів, зокрема підписів і печаток про отримання товару. Отже, є підстави для скасування оскаржуваної постанов про накладання на позивача штрафу від 16 квітня 2021 року.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду та безпідставність доводів апелянта. 
Сторони у судове засідання не з`явились повторно, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджено телефонограмою від 14 квітня 2022 року та звітом про доставку електронної судової повістки. 
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів. 
Судом першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач з 18 червня 2015 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є КВЕД 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, що підтверджується випискою з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .
На підставі наказу ГУ Держпродспоживслужби від 12 квітня 2021 року №719-адм «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції» та направлення від 12 квітня 2021 року №711 працівниками Управління в період з 12 квітня 2021 року по 15 квітня 2021 року проведено позапланову невиїзну характеристик продукції ланцюгом постачання, зазначеної в дорученнях Держпродспоживслужби України від 29 березня 2021 року №15.1-6/7244, від 29 березня 2021 року №15.1-6/7245 та повідомленнях Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам та/або становить серйозний ризик від 03 березня 2021 року № Р-2060-2021, № Р-2061-2021, № Р-2062-2021, № Р-2063-2021, № Р-2064-2021, № Р-2065-202І отриманих за допомогою національної інформаційної системи державного ринкового нагляду, а саме: іграшку Брязкальце пластикове (левеня) ТМ «Baby mix», 0+, штрих-код: 5902216918306 та іграшку плюшеву музичну (ведмедик) ТМ «Baby mix», 0+, штрих-код: 5902216919679, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .
За результатами перевірки складено акт характеристики продукції від 15 квітня 2021 року №018/05.02-13, яким встановлено, що в порушення вимоги пунктів 10, 19, 44, 45, 48, 49 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151 на іграшках плюшева музична (ведмедик) ТМ «Baby mix», штрихований код 5902216919679, та брязкальце пластикове (левеня) ТМ «Baby mix», штрихований код 5902216918306 їх пакуванні, в документах, що супроводжують іграшки не нанесена інформація про контактну поштову адресу виробника та імпортера, а також на продукції не нанесений знак відповідності технічним регламентам та зазначено, що вказані недоліки виявлено актом перевірки характеристик продукції від 23 лютого 2021 року №009 ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області.
Із додатків Акту №1.1, 1.2, 2.1 та 2.2 відповідач убачається, що іграшка плюшева музична (ведмедик) ТМ «Baby mix», штрихований код 5902216919679, та брязкальце пластикове (левеня) ТМ «Baby mix», штрихований код 5902216918306 порушують вимоги Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151 що дані іграшки ввезені до України по митній декларації №UA2005050/202028864 від 23 червня 2020 року, що оформлена на позивача .
ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області 16 квітня 2021 року щодо підприємця ОСОБА_3 прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №018/001/05.02-20, №018/002/05.02-20, №018/003/05.02-20, №018/004/05.02-20, №018/005/05.02-20 та №018/006/05.02-20 шляхом вжиття заходів у взаємодії з постачальниками, щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами відповідно до законодавства України про ринковий нагляд і контроль продукції та встановлено термін виконання до 15 червня 2021 року ( том 1 а.с. 186 -191).
Постановами від 16 квітня 2021 року №003/05.02-05 та №004/05.02-05 на підставі пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до позивача застосовано штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі по 51000 грн ( том 1 а.с. 192-193).
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про законність вказаних постанов з таких підстав.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VІ).
За змістом абзацу третього статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до статті 5 Закону №2735-VІ  основними принципи ринкового нагляду і контролю продукції є, зокрема, пропорційність заходів ринкового нагляду, що вживаються органами ринкового нагляду, рівню загрози суспільним інтересам; об`єктивність, неупередженість та компетентність органів ринкового нагляду і митних органів при здійсненні ринкового нагляду і контролю продукції; наявність законних підстав, визначених цим Законом та виданими відповідно до нього іншими нормативно-правовими актами, для вжиття заходів ринкового нагляду і контролю продукції; результативність та пропорційність відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог цього  Закону,  Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»  та інших встановлених вимог, її спрямованість на попередження вчинення суб`єктами господарювання порушень, а також можливість посилення санкцій у разі повторного вчинення суб`єктом господарювання того самого порушення.
Згідно з частиною першою статті 22 Закону №2735-VІ  заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 Закону №2735-VІ під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Як передбачено частиною дванадцятою статті 23 цього Закону, у разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію. Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.
Частина друга статті 1 Закону №2735-VІ для роз`яснення термінів, які вживаються у цьому Законі, кореспондує, зокрема, до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 15 січня 2015 року №124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» (далі - Закон №124-VIII) у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: суб`єкти господарювання - виробник, уповноважений представник, імпортер та розповсюджувач; виробник - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою. Положення цього  Закону  щодо виробників також застосовуються до монтажників ліфтів; імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України.
У свою чергу, стаття 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» (Закону №2736-VI) розкриває значення термінів: ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача). Такі терміни як «суб`єкти господарювання», «розповсюджувач» аналогічні тим, що наведені у Законі №124-VIII, або подібні за змістом як-от «виробник».
Надання на ринку передбачає будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг (стаття 1 Закону №124-VIII). Цей Закон містить і таке поняття як введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз. Подібні за змістом визначення містить  стаття 1 Закону №2736-VI: введення продукції в обіг - перше надання продукції на ринку України; надання продукції на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для її розповсюдження, споживання (використання) на ринку України під час здійснення господарської діяльності.
Стаття 24 Закону №2735-VІ, яка визначає особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів, обумовлює можливість проведення планових перевірок характеристик - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; позапланових перевірок (пункти 1 та 2 частини першої названої статті).
За умовами частини другої статті 24 Закону №2735-VІ під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:
1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування; а-1) за ланцюгом постачання, якщо за результатами перевірки характеристик продукції є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції або будь-якого іншого суб`єкта в ланцюгу постачання; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;  в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;
2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).
Як установлено судом, актом перевірки характеристик продукції 15 квітня 2021 року №018/05.02-13, зафіксовано порушення вимоги пунктів 10, 19, 44, 45, 48, 49 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151.
Відповідно до пункту 10 Технічного регламенту безпечності іграшок виробники вказують на іграшці своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу, а у разі, коли це не є можливим, - на її пакуванні або в документі, що супроводжує іграшку.
Нормами пункту 19 Технічного регламенту безпечності іграшок передбачено, що імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг), контактну поштову адресу на іграшці, а у разі, коли нанесення відповідної інформації неможливе, - на її пакуванні або в документі, що супроводжує таку іграшку.
Пункти 44, 45 Технічного регламенту безпечності іграшок встановлюють вимоги до маркування знаком відповідності технічним регламентам, а пункти 48, 49 - Правила та умови нанесення знака відповідності технічним регламентам.
Розділ II Закону №2736-VI визначає обов`язки виробника та розповсюджувача. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 9 Закону №2736-VI розповсюджувачі зобов`язані не постачати продукцію, про яку їм відомо або має бути відомо на підставі наявної в них інформації, що ця продукція не відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції.
Отже, перед безпосередньою реалізацією іграшок розповсюджувачі мають обов`язок перевірити наявність на іграшці знака відповідності технічним регламентам, необхідних документів, інструкцій з експлуатації та інформації щодо безпечності. Не відповідність іграшки суттєвим вимогам щодо безпечності, визначеним у пунктах 33-35 Технічного регламенту і додатку 2, зобов`язує розповсюджувача не надавати таку іграшку на ринку України до приведення її у відповідність з такими вимогами, а якщо іграшка становить ризик - розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду.
Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 29 Закону №2735-VI  у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених  статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Як обумовлено пунктом 89 Технічного регламенту безпечності іграшок, орган державного ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів до усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам нанесено з порушенням вимог, визначених у пунктах 44-47 або 48 і 49 цього Технічного регламенту; не нанесено знака відповідності технічним регламентам; не складено декларації про відповідність; декларацію про відповідність складено з порушенням вимог; технічна документація є недоступною або неповною.
Згідно зі  статтею 30 Закону №2735-VI  обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).
Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб`єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.
Отже, органом ринкового нагляду застосовується обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами; суб`єкт господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам, за свій рахунок приводить продукцію у відповідність встановленим вимогам; з цією метою суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання співпрацюють між собою. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується у разі прийняття рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами одночасно з прийняттям такого рішення на строк дії відповідного обмеження.
Частиною першою, п`ятою статті 33 Закону №2735-VI встановлено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.
Будь-який захід щодо обмеження чи заборони надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу чи її відкликання, що вживається відповідно до цього  Закону  або  Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», має бути пропорційним рівню загрози відповідної продукції суспільним інтересам. У рішенні про застосування обмеження чи заборону надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу чи її відкликання мають бути зазначені підстави його застосування.
Відповідно до частини сьомої статті 33 Закону №2735-VI у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються: 1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення; 2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи; 3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій; 4) строк виконання рішення; 5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення; 6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.
Строк виконання рішення має бути обґрунтованим і визначатися з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню, та реальних можливостей суб`єкта господарювання належним чином виконати це рішення. Строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб`єкта господарювання. Таке клопотання може бути подано у будь-який час виконання рішення, але до закінчення строку виконання такого рішення (частина десята  статті 33 Закону №2735-VI).
Наявність у відповідача повноважень на прийняття таких рішень встановлена законом. Вимагати вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та усунути формальну невідповідність орган ринкового нагляду має від відповідного суб`єкта господарювання, якими у розумінні Закону №124-VIII та  Закону №2736-VI  є виробник, уповноважений представник, імпортер та розповсюджувач.
За змістом положень частини дванадцятої  статті 23 Закону №2735-VI  орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори), декларації про відповідність повинен визначити виробника продукції або особу, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особу, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.
Відповідно до частин п`ятої - сьомої  статті 8 Закону №2735-VI суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію; 2) суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію. Суб`єкти господарювання зобов`язані надавати документацію, визначену частиною п`ятою цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено - протягом десяти років після того, як їм було поставлено відповідну продукцію, та протягом десяти років після того, як вони поставили відповідну продукцію. У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.
Матеріалами справи підтверджено, що Головним управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області було здійснено планову перевірку характеристик дитячих іграшок у ФОП ОСОБА_2 . 
За результатами планової перевірки характеристик продукції складено акт перевірки характеристик продукції, яким встановлено, що ігровий набір з лялькою L.O.L, артикул -87551, штрих-код:6971005666611, іграшка плюшева музична (ведмедик) ТМ «Baby mix» 0+, штрих-код:5902216919679 та брязкальне пластикове (левеня) ТМ «Baby mix» 0+, штрих-код:5902216918306 не відповідають вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 151.
Згідно видаткової накладної РТ № 0004 від 02 лютого 2021 року, яка була надана ФОП ОСОБА_2 , вказані іграшки йому поставив ФОП ОСОБА_1 (позиція 47, 48 накладної РТN9 0004 від 02 лютого 2021 року).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону про ринковий нагляд, виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього  Закону  вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої  статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що вона не вводила відповідну продукцію в обіг.
Отже, у ФОП ОСОБА_3 була проведена  позапланова перевірка як у імпортера, який вводить продукцію з інших країн в обіг з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 25 Закону про ринковий нагляд, зокрема, ФОП ОСОБА_2 надав документальне підтвердження про походження іграшок (плюшева музична (ведмедик) та брязкальця пластикове (левеня)).
У свою чергу, ідентифікувати виробника неможливо внаслідок відсутності на іграшці чи на її упаковці таких відомостей.
При цьому суд першої інстанції правильно відхилив доводи позивача про те, що завезений товар по митній декларації №UA2005050/202028864 від 23 червня 2020 року нікому не продавав та не відвантажував, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ввезений ФОП ОСОБА_3 на митну територію України іграшка плюшева музична (ведмедик) ТМ «Baby mix» 0+, штрих-код:5902216919679 та брязкальця пластикове (левеня) ТМ «Baby mix» 0+, штрих-код:5902216918306) був переданий згідно із видатковою накладною РТ № 0004 від 02 лютого 2021 року ФОП ОСОБА_2 , який реалізовував вказаний товар.
При цьому видаткова накладна, яка міститься в матеріалах справи, містить підпис позивача та скріплена його печаткою. 
Також у матеріалах справи наявна копія другого примірника видаткової накладної від 2  лютого 2021 року, яка містить підписи обох сторін ( том 1 а.с.158).
Доказів фальсифікації вказаного документу позивач суду не надав. 
Отже, судом правильно встановлено що товар неналежної якості був переданий позивачем ОСОБА_4 разом з вказаним  документом на реалізацію. 
Згідно з частиною другою статті 34 цього Закону суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.
Як встановлено пунктами 7, 9 Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2011 року №1017 (далі Порядок №1071), перевірка стану виконання рішення проводиться також у разі неподання суб`єктом господарювання повідомлення про його виконання в установлений у рішенні строк. Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду визначає ступінь та результативність виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Докази про повідомлення позивачем у строк до 15 червня 2021 року про виконання рішень від 16 квітня 2021 року №018/001/05.02-20, №018/002/05.02-20, №018/003/05.02-20, №018/004/05.02-20, №018/005/05.02-20 або звернення до із клопотаннями про продовження строку виконання рішень суду не надано.
Частиною четвертою, шостою статті 34 Закону №2735-VI визначено, що перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку. Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання.
Як передбачено частинами сьомою-восьмою статті 34 Закону №2735-VI, у разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення. У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.
Згідно з пунктом 17 Порядку №1071 під час вибору обмежувальних (корегувальних) заходів, яких за результатами перевірки необхідно вжити щодо відповідної продукції, орган ринкового нагляду встановлює та враховує причини нерезультативності обмежувальних (корегувальних) заходів, яких було вжито щодо зазначеної продукції.
За змістом частини четвертої  статті 29 цього Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.
Пунктом 90 Технічного регламенту безпечності іграшок встановлено, якщо невідповідність, зазначену в пункті 89 цього Технічного регламенту, не усунено або усунено частково, органи державного ринкового нагляду вживають заходів до обмеження або заборони надання іграшки на ринку або до її відкликання чи вилучення з обігу.
Пунктом 3 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.
Абзацом 8 частини шостої статті 44 Закону №2735-VI передбачено, що протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.
Отже, оскільки перевіркою було виявлено продукцію, а саме іграшки, які не відповідають вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151, до позивача, який ввів таку продукцію в обіг правомірно застосовано штрафні санкції у відповідності до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».  
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 09.05.2022.