П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10511/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
02 травня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.08.2021   року №968250809760;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 02.07.1990 року по 31.12.2010 року в органах державної податкової служби; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію   державного службовця за віком відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ з 28.07.2021 року.;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове, яким  задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що належним способом захисту ії прав буде зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії від заробітку, зазначеного у відповідних довідках.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.       
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1   з 11.05.2018 року отримує пенсію за віком відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
28.07.2021 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу", з врахуванням довідок про заробітну плату від 06.07.2021 №90/Г/22-01-10-02-07, №91/Г/22-01-10-02-07, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.
Листом від 11.08.2021 №2200-0304-8/41658 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку, що рішенням від 03.08.2021 №968250809760 їй відмовлено у переведені з пенсії за віком призначеної відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу", оскільки вже призначалась пенсія по інвалідності згідно з законом України "Про державну службу", та відсутній 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.08.2021 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу" протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.08.2021   року №968250809760 є протиправним. Водночас, суд зазначив, що не підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов`язання відповідача щодо нарахування позивачці пенсії   державного службовця відповідно до довідок 06.07.2021 №90/Г/22-01-10-02-07, №91/Г/22-01-10-02-07, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, як передчасні, оскільки спір щодо нарахування пенсії на підставі цих довідок відсутній.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.          
Вирішуючи позовні вимоги позивачки щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити пенсію за віком державного службовця зазначеного в довідках №90/Г22-01-10-02-07, №91/Г/22-01-10-02-07, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області від 06.07.2021 р., суд враховує таке.        
Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).  Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість неправомірної поведінки суб`єкта оскарження, суд дійде помилкового висновку про можливість захисту прав у майбутньому, що не випливає із повноважень, визначених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України. Відтак є неможливим.
Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє, у досліджуваному випадку є невірним. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю органу та в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача щодо нарахування позивачці пенсії  державного службовця відповідно до довідок 06.07.2021 №90/Г/22-01-10-02-07, №91/Г/22-01-10-02-07, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, оскільки спір щодо нарахування пенсії на підставі цих довідок відсутній. А відтак, вказані вимоги є передчасними.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.