Постанова
Іменем  України
 
23 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 183/4189/21
 
провадження № 61-2751 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,                    Луспеника Д. Д., 
 
учасники справи:
заявник - акціонерне товариство «Альфа-Банк», 
заінтересовані особи - ОСОБА_1 (боржник), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 29 червня 2021 року у складі судді Сороки О. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., 
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2021 року акціонерне товариство «Альфа-Банк»(далі - АТ «Альфа-Банк», банк) звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., в якій просило замінити стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 221 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу          Чуловським В. А., про звернення стягнення на земельну ділянку, площею  2,000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223285500:01:330:0058 та належить ОСОБА_1 у рахунок погашення перед АТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 986 899,32 грн, з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника                                АТ «Альфа-Банк».
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 29 червня 2021 року у відкритті провадження у справі за заявою                          АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса на її правонаступника, відмовлено. Заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони                у виконавчому написі нотаріуса на її правонаступника та додані до неї матеріали повернуто заявнику. Роз`яснено заявнику, що розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса віднесений до юрисдикції окружного адміністративного суду.
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судовий контроль   за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналіз положень статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС України, беручи до уваги,                         що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є,                  по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, тому це питання повинно вирішуватися у порядку адміністративного судочинства. Отже, у відкритті провадження у справі                за заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса слід відмовити, оскільки вона підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Суд посилався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 (провадження № 11-1172 апп 18).
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення. Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області                       від 29 червня 2021 року залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що заява про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, оскільки питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є превентивним судовим контролем                  у виконавчому провадженні, тому його слід вирішувати у порядку адміністративного судочинства. Апеляційний суд посилався на відповідні правові висновки Великої Палати Верховного Суду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі АТ «Альфа-Банк» просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення судами норм процесуального права. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2022 року відкрито                      касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу                  № 183/4189/21 з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
У квітні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що частиною першою статті 379 КАС України передбачено повноваження адміністративних судів щодо розгляду питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були у провадженні відповідного адміністративного суду і ним розглянуті. Отже, нормами КАС України не передбачено процесуальної можливості заміни сторони виконавчого провадження в інших випадках, коли відповідна справа адміністративним судом не розглядалася.
Таким чином, в адміністративного суду відсутня процесуальна можливость вчинити дії щодо заміни сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса, тому це питання підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. 
Безпідставним є посилання судів, у тому числі на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 (провадження № 11-1172 апп 18), оскільки з 15 грудня                    2017 року нормами цивільного та адміністративного процесуального законодавства віднесено розгляд заяв про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса до компетенції судів цивільної юрисдикції. 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право              в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають             у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають   у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна                 та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними             від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частиною першою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї                  із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. 
Положення вказаної норми процесуального права застосовуються для заміни сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб),                 у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (частина перша статті 379 КАС України).
Законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб). Норми ЦПК України, в редакції, чинній на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, за аналогією із нормами КАС України також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження (стаття 378 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 181 КАС України (статті 287 КАС України у чинній редакції). 
Отже, нормами ЦПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. 
Аналізуючи у сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 (провадження № 11-1172 апп 18); у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду: від 22 рудня 2020 року у справі № 640/15952/19 (провадження № 61-9331 св 20), від 11 серпня 2021 року у справі № 372/715/21 (провадження № 61-9922 св 21), від 24 січня 2022 року у справа № 183/4179/21 (провадження № 61-20058 св 21); у постанові Верховного Суду                                      у складі Касаційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі            № ЗВ/380/22/20 (провадження № К/9901/21018/20).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ураховуючи викладене, суди, вірно застосувавши норми процесуального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки заява АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження подана щодо виконавчого провадження відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, тому це питання повинно вирішуватися у порядку адміністративного судочинства, так як правомірність заміни сторони у виконавчому провадженні є превентивним судовим контролем за виконанням рішень інших органів, який законодавством покладено на адміністративні суди.
Доводи касаційної скарги про те, що з 15 грудня 2017 року нормами цивільного та адміністративного процесуального законодавства віднесено розгляд заяв про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса до компетенції судів цивільної юрисдикції, є безпідставним, оскільки у справі, яка переглядається, відсутні будь-які судові рішення. Поряд з цим, питання заміни сторони виконавчого провадження виникло на підставі рішення іншого органу, а саме на підставі виконавчого напису нотаріуса, унаслідок чого це питання має вирішуватися у порядку адміністративного судочинства. 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, які зроблені з дотриманням вимог закону й сталої судової практики щодо визначення юрисдикції у справах за заявою про заміну сторони                        у виконавчому написі нотаріуса.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 29 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                 від 07 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Б. І. Гулько
 
                                                                                                                        Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник