ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25404/21
Провадження № 22-ц/4820/1086/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Чебан О.М.,
       з участю        представниці відповідача        Лисої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, треті особи – ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки  ОСОБА_4 , про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – УПФ), треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син, ОСОБА_5 , внаслідок чого відкрилася спадщина на недоотриману ним у період з 1 січня 2016 року до 1 травня 2018 року військову пенсію на суму 57 986 грн 49 коп. Позивачка є одним із чотирьох спадкоємців померлого, які прийняли спадщину в установленому порядку та набули право на неї в рівних частках. Члени сім`ї померлого ОСОБА_5 не зверталися до УПФ за виплатою недоотриманої суми пенсії протягом 6 місяців після його смерті, внаслідок чого ці кошти увійшли до складу спадщини та мають бути розподілені між спадкоємцями. УПФ не визнає право позивачки на суму належної спадкодавцеві пенсії, а нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з УПФ на свою користь у порядку спадкування 14 496 грн 62 коп. недоотриманої ОСОБА_5 пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року позов задоволено.
Стягнено з УПФ на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 14 496 грн 62 коп.
Стягнено з УПФ на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.
Суд виходив з того, що сума невиплаченої ОСОБА_5 пенсії увійшла до складу його спадщини, а ОСОБА_1 як одна з чотирьох спадкоємців першої черги за законом набула права на відповідну частину цих коштів у порядку спадкування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі УПФ просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суми пенсії, на виплату яких особи з числа військовослужбовців мали право, але не отримали у зв`язку з їх смертю, не включаються до складу спадщини та виплачуються членам сім`ї померлого пенсіонера за їх зверненням, які надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Оскільки в указаний строк ОСОБА_1 не зверталася до УПФ із заявою про виплату суми недоотриманої ОСОБА_5 пенсії, то її вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1  подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 11 листопада 2011 року ОСОБА_5 перебував на обліку в УПФ і отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ).
За період з 1 січня 2016 року до 30 квітня 2018 року ОСОБА_5 не одержав 57 986 грн 49 коп. цієї пенсії.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, на все належне йому майно. Спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги за законом є його батьки – ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і діти – ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 , які прийняли спадщину в установленому законом порядку.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2021 року стягнено з УПФ на користь ОСОБА_6 недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 14 496 грн 62 коп.

Застосовані норми права

Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Частиною 1 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Із положень ч. 1 ст. 1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Як передбачено ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується – по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.  Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Згідно зі ст. 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.  При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.  Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.
Батьки та діти спадкодавця відносяться до спадкоємців першої черги за законом.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Зібрані докази вказують на те, що за життя ОСОБА_5 як особа, звільнена з військової служби, не одержав пенсію по інвалідності у розмірі 57 986 грн 49 коп. Оскільки члени сім`ї ОСОБА_5 не зверталися до УПФ за цими пенсійними виплатами протягом 6 місяців після його смерті, то сума невиплаченої пенсії увійшла до складу спадщини ОСОБА_5 та підлягає розподілу між його спадкоємцями.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що ОСОБА_1 як одна з чотирьох спадкоємців ОСОБА_5 першої черги за законом набула права на ј частки цих коштів у розмірі 14 496 грн 62 коп. (57986,49:4).
Посилання УПФ на те, що недоотримана ОСОБА_5 пенсія не увійшла до складу його спадщини та не підлягає виплаті ОСОБА_1 , не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, в тому числі з положеннями Закону №1058-IV та Закону №2262-ХІІ. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 липня 2022 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Продан Б.Г.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 39