ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 липня 2022 року2 	м. Дніпро	справа № 280/5062/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 ( суддя першої інстанції Новікова І.В.) в адміністративній справі №280/5062/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Енергодарської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Енергодарської міської ради, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Енергодарської міської ради №1 від 15.06.2021 “Про покладення обов`язків міського голови”.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є протиправним, оскільки прийнято з порушенням законодавства. Так, позивач посилається на те, що проект спірного рішення повинен був бути опублікований не пізніше ніж як за 10 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття, проте проект спірного рішення відповідачем взагалі не було опубліковано. Також, позивач в обґрунтування заявлених вимог вказував і на те, що під час прийняття спірного рішення було порушено Регламент Енергодарської МР, зокрема питання щодо покладення обов`язків міського голови на ОСОБА_2 винесено на розгляд сесії без правової підстави, що передбачена статтею 16 Регламенту, відповідними виконавчими органами ради не надано аргументований висновок щодо проекту рішення, що є порушенням ст.18 Регламенту, проект рішення не обговорювався в постійних комісіях, не пройшов погоджувальну раду, проект оскаржуваного рішення не подавався у відділ по забезпеченню роботи ради за 10 днів до сесії, тощо. Крім того, позивач вказував і на порушення порядку скликання сесії ради на якій прийнято спірне рішення, оскільки така сесія на думку позивача скликана неуповноваженим суб`єктом, а саме рішення про скликання сесії не доведено до відома депутатів та населення у встановлений строк. Також, позивач вказував і на те, що чинним законодавством України не передбачено можливості призначення міською радою виконуючим обов`язки міського голови його заступника. З урахуванням викладеного у позовній заяві та наданих письмових поясненнях, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. 
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
Зокрема,    апелянт зазначає, що 15.06.2021 ЕМР прийнято оскаржуване рішення, яким незаконно призначено ОСОБА_2 виконуючим обов`язки Енергодарського міського голови. Пунктом 7.2 Статуту КП «КС» ЕМР передбачено, що директор призначається на посаду та звільняється з посади розпорядженням міського голови. 16.06.2021 ОСОБА_2 винесено розпорядження № 36-кп «Про звільнення ОСОБА_1 ». З цього часу ОСОБА_1 не допускався до свого робочого місця, йому не виплачувалась заробітна плата. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 , скориставшись владними повноваженнями, наданими йому оскаржуваним рішенням, грубо порушив трудові права позивача. Внаслідок винесення оскаржуваного рішення позивач зазнав переслідування, йому довелось змінити свою поведінку та докладати зусилля задля поновлення своїх порушених трудових прав в межах цивільного судочинства (справа № 336/5041/21). Підписуючи розпорядження про звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 керувався саме оскаржуваним рішенням. За відсутності такого рішення, ОСОБА_2 не був би наділений повноваженнями на звільнення директорів комунальних підприємств. Зважаючи на положення п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, позивач позбавлений можливості звернутись з позовом про визнання протиправним та скасування рішення ЕМР № 1 від 15.06.2021 в межах іншого судочинства. При цьому, визнання протиправним цього  рішення є необхідною передумовою для поновлення позивача на посаді директора КП «КС» ЕМР. Отже, рішення про призначення ОСОБА_2 в.о. Енергодарського міського голови безпосередньо стосується прав та інтересів позивача. Крім того, суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що рішення ЕМР № 1 від 15.06.2021 «Про покладення обов`язків міського голови» вичерпало свою дію фактом виходу на роботу секретаря міської ради, який виконує обов`язки міського голови. Проте, вказаний факт не може бути підставою для відмови у задоволені позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 заявлено позовну заяву під час дії рішення ЕМР № 1 від 15.06.2021.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що 15.06.2021 дев`ятою сесією восьмого скликання Енергодарської міської ради прийнято рішення №1 “Про покладання обов`язків міського голови”, яким у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю міського голови та секретаря міської ради, з метою вирішення життєво необхідних для міста питань та підписання розпорядчих документів, керуючись статтею 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, вирішено покласти виконання обов`язків міського голови та як начальника цивільного захисту (ЦО) міста з 15 червня 2021 до моменту фактичного виходу на роботу міського голови або секретаря міської ради на першого заступника міського голови Самойдюка Івана Гнатовича. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними за відсутності порушених прав та законних інтересів позивача.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.
Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 820/1913/17 (№ в ЄДРСР 91414940), яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.
Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику.
Такої ж позиції дійшов Верховний Суд у постанові по справі 813/2376/17 від 09 грудня 2020 року. 
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесії ради скликаються в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць. 
Частиною 6 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що у разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.
У відповідності із частиною 7 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сесія міської ради повинна бути скликана також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу ради або голови обласної державної адміністрації. 
Отже, вказаними нормами права визначено суб`єктів, які мають право скликати сесію міської ради.
Міська рада проводить свою роботу сесійно, у свою чергу, сесії ради можуть бути черговими та позачерговими.
Як вбачається з повідомлення про скликання позачергової сесії у спірному випадку сесію скликано за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу ради (ч.7 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Тобто, позачергову сесію скликано уповноваженим на те суб`єктом.
Згідно з ч.10 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.
Отже вказаною нормою права передбачена можливість, у виняткових випадках, доведення до відома депутатів і населення про скликання сесії ради, не пізніш як день до сесії.
Відповідно до ч.11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Матеріалами справи встановлено, що проект рішення міської ради «Про покладення обов`язків міського голови» було оприлюднено 14.06.2021 через електрону систему міської ради «Голос».
Отже, проект оскаржуваного рішення було завчасно оприлюднено, що узгоджується з положеннями ч.10 ст.46, ч.11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Крім того, проект оскаржуваного рішення міської ради на розгляд сесії було винесено депутатами міської ради, що узгоджується із ст.14 Регламенту Енергодарської міської ради.
Як вбачається з протоколу позачергового засідання міської ради від 15.06.2021 сесія міської ради була правомочною, в її роботі приймало участь 22 депутата із 34 (загальний кількісний склад).
У відповідності із ст.28 Регламенту Енергодарської міської ради за пропозицією головуючого, підтриманою більшістю від загального складу ради, до порядку можуть бути включені питання, які не розглядались на засіданнях постійних комісій міської ради.
До порядку денного роботи сесії було включено питання «Про покладення обов`язків міського голови», що підтверджується протоколом позачергового засідання міської ради від 15.06.2021.
Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позачергова сесія скликана за пропозицією не менше як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради; сесія була повноважною, оскільки в ній приймало участь більше половини депутатів від загального (кількісного) складу міської ради; до порядку денного роботи сесії включено питання у відповідності до ст.28 Регламенту.
У свою чергу, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно міста (ч.1 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). До повноважень міського голови, зокрема, віднесено: організацію в межах, визначених    Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства (ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
У разі неможливості здійснення своїх повноважень міським головою такі повноваження здійснює секретар міської ради (ч.2 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Таким чином, міський голова, а за його відсутності секретар міської ради, в системі органів місцевого самоврядування, є головними посадовими особами територіальної громади, на яких покладено ключові повноваження щодо здійснення місцевого самоврядування.
Отже, за відсутності міського голови та секретаря міської ради фактично відсутня можливість реалізації свого права на місцеве самоврядування відповідною територіальною громадою.
Вказані обставини обумовили відкриття позачергової сесії та головування на цій сесії одним із депутатів, якими скликано позачергову сесію.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що враховуючи повноваження міської ради щодо організації забезпечення життєдіяльності міста та його мешканців, а також враховуючи виниклу ситуацію (відсутність міського голови та секретаря ради), відсутні підстави стверджувати про те, що міська рада, в особі її депутатів, діяла в супереч інтересів територіальної громади та в супереч вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким не визначено порядок та спосіб вирішення можливості реалізації права на місцеве самоврядування відповідною територіальної громади за відсутності міського голови та секретаря ради.
При цьому, оскаржуване рішення прийнято на період відсутності (хвороби) міського голови чи секретаря рада та вичерпало свою дію за фактом виходу на роботу міського голови.
Отже, твердження позивача про порушення оскаржуваним рішенням його прав та законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. І просити про їх захист.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.
Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. При цьому, порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Рішення Енергодарської міської ради від 15.06.2021 №1 «Про покладання обов`язків міського голови» є актом індивідуальної дії та стосується заступника міського голови ОСОБА_2 на якого такі обов`язки покладено.
Отже оскаржуване рішення не стосується прав, інтересів чи обов`язків позивача.
Посилання позивача, як на обґрунтування порушених прав, на те, що 16.06.2021, за підписом виконуючого обов`язки Енергодарського міського голови Самойдюка І.Г., винесено розпорядження  № 36-кп № Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Комунальні системи», яку обіймав позивач, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки взаємовідносини між позивачем, як директором КП «Комунальні системи» та Енергодарською міською радою, як власником комунального підприємства, регулюються положеннями трудового законодавства та умовами укладеного контракту. У свою чергу, положення трудового законодавства та умови контракту, укладеного Енергодарською міською радою з позивачем, залишились незмінними у зв`язку із прийняттям міською радою оскаржуваного рішення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить висновку про не встановлення у цій справі обставин, які б свідчили про порушення прав позивача у спірних відносин, що свідчить про відсутність необхідності вжиття судом заходів правового захисту.
Викладене додатково підтверджує відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо оскарження рішення Енергодарської міської ради №1 від 15.06.2021 “Про покладення обов`язків міського голови”
Враховуючи, що позивачем не доведені обставини порушення його прав, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 червня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.                              
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, суд-, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 в адміністративній справі №280/5062/21 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.
Повний текст постанови складено 21 липня 2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва