ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року 
м. Київ
справа №806/4249/15
адміністративне провадження № К/9901/37748/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л., 
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року (суддя-доповідач: Смілянець Е.С., судді: Капустинський М.М., Сапальова Т.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інко-Фуд Бердичів» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,
у с т а н о в и в :
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Інко-Фуд Бердичів» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (далі - ГУ ДПС у Житомирській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Бердичівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, винесені 31 серпня 2015 року №0000362200, №0000372200, та частково - №0000342200 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 20' 076' 284 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Житомирській області подало апеляційну скаргу. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою апеляційного суду відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на продовження розгляду до цього ж суду. На обґрунтування вимог касаційної скарги її заявник зазначає, що апеляційним судом не надано належної правової оцінки доводам податкового органу щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження й обставинам, які унеможливлювали звернення до апеляційного суду в установлений процесуальним законом строк, як і не взято до уваги факт надання доказів про сплату судового збору за подання апеляційної скарги. 
Відзиву на касаційну скаргу не надходило, що не перешкоджає касаційному перегляду справи.
Касаційний перегляд справи проведено в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства (частина третя статті 2 КАС України). 
Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Своєю чергою, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з несплатою судового збору вперше подану відповідачем апеляційну скаргу ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року залишено без руху й запропоновано апелянту у десятиденний строк усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме - надати оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 7308 грн.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем скеровано до суду клопотання, в якому висловлено незгоду з наведеним судом апеляційної інстанції розрахунком суми судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року в сумі 7308 грн. До заяви додано платіжне доручення №557 від 20 травня 2021 року на суму 2400 грн, які, як вважав відповідач, мали бути сплачені відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 червня 2021 року повернув апеляційну скаргу скаржнику, мотивувавши своє рішення тим, що відповідачем не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в повному обсязі, навівши при цьому аргументи на користь помилковості суджень відповідача з приводу дійсної ставки судового збору.
Ухвала суду направлена апелянту на його офіційну електронну пошту 6 липня 2021 року та отримана в той же день.
Вдруге скаржником подано апеляційну скаргу 20 липня 2021 року, разом з останньою заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване відсутністю фінансування по КЕКВ 2800 станом на дату подання клопотання про усунення недоліків при поданні апеляційної скарги вперше. До апеляційної скарги відповідачем додано платіжне доручення №1019 від 15 липня 2021 року (оплачене Державною казначейською службою України 16 липня 2021 року) на суму 4908 грн (недоплачену раніше суму судового збору).
Визнавши, що наведені податковим органом причини пропуску строку є свідченням лише неналежної організації процесу оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб скаржника, й жодних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою суду не надано, - ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2021 року визнано неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Житомирській області строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали вказати інші підстави для поновлення строку.
На виконання ухвали суду відповідачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване, як і раніше, відсутністю фінансування по КЕКВ 2800.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року, яка є предметом даного касаційного перегляду, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 4 березня 2021 року. Приймаючи таке рішення апеляційний суд виходив з того, що наведені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги.
У доводах касаційної скарги її заявник зазначає, що одразу після появи можливості сплатити судовий збір в установленому законом розмірі, відповідач, не зловживаючи своїм процесуальним правом та не допускаючи необ`єктивного зволікання, повторно подав апеляційну скаргу, й подання скарги після отримання ухвали про повернення попередньої відбулося у строк менше місяця, що свідчить про дійсний намір відповідача реалізувати своє право на апеляційне оскарження.
Надаючи оцінку означеним доводам податкового органу, колегія суддів КАС ВС виходить, перш за все, з того, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі. Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.
Не заперечуючи дійсний намір відповідача реалізувати своє право на апеляційне оскарження, в даному випадку, звертаючись вдруге до суду апеляційної інстанції із апеляційної скаргою на рішення суду першої інстанції, суд зауважив, що податковий орган не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.
Колегія суддів ВС констатує, що апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі надав оцінку тим аргументам, якими відповідач обґрунтовував поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження (відсутність належного фінансування), як і оцінив надані учасником справи докази на підтвердження таких обставин. З огляду на встановлені процесуальним законом обмеження, дослідивши повноту і процесуальні аспекти такої оцінки, підстав до здійснення переоцінки таких доказів касаційним судом не встановлено. Відтак, порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, на які звертає заявник касаційної скарги, під час касаційного перегляду справи не підтвердились.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі, суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені податковим органом підстави для поновлення цього строку визнані судом неповажними у встановленому процесуальним законом порядку.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
п о с т а н о в и в :
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя                                                                              І.Л. Желтобрюх 
Судді                                                                                                    О.В. Білоус
                                                                                                             Н.Є. Блажівська
Згідно з оригіналом
Помічник судді                                                                     Наталія СВИРИДА