УХВАЛА

28 квітня 2022 року  
Київ
справа №260/1027/21
адміністративне провадження №К/990/8573/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Білак М.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року
у справі №260/1027/21
за позовом  ОСОБА_1 
  до Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 
про визнання протиправним та скасування рішення, 
ВСТАНОВИВ :
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №260/1027/21.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №260/1027/21 між суддями від 11 квітня 2022 року визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя - Калашнікова О.В., судді Білак М.В., Губська О.А.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження, Верховним Судом встановлено наступне.
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - Комісія) № 52 від 19 листопада 2020 року Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора , згідно із яким її не допущено до проходження наступних етапів атестації та визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 260/1027/21 позов було задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено. Скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 260/1027/21 та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та залишити в силі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови отримано скаржником в приміщенні суду першої інстанції лише 17 лютого 2022 року, що підтверджується особистим підписом позивача на заяві від 11 лютого 2022 року про отримання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року. Також позивач вказує, що в період з 28 грудня 2021 року по 24 січня 2022 року перебувала на лікарняному. На підтвердження своїх доводів, до матеріалів касаційної скарги заявником надано відповідні докази.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
За такого правового регулювання, обставин справи, Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що судом апеляційної інстанції не враховано висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень порядку №221, в тому числі пункту 11 Порядку №221, які викладені у постановах від 31 березня 2021 року у справі №580/2357/20, від 02 вересня 2021 року №640/9599/20, від 05 березня 2020 року у справі №640/467/19, від 24 червня 2021 року у справі №280/5009/20.
Суд зазначає, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Таким чином, для встановлення подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.
Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, а також із тексту оскаржуваного судового рішення, предметом розгляду у даній справі є: визнання протиправним та скасування рішення третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора , згідно з яким ОСОБА_1 не допущена до проходження наступних етапів атестації та визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію. Так судами встановлено, що 08 жовтня 2019 року позивач подала заяву про намір пройти атестацію, у якій вказала, що підтверджує, усвідомлює та погоджується із тим, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації її буде звільнено з посади прокурора. За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивачка набрала 67 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту. При цьому, позивачка  16 жовтня 2020 року подала заяву до Комісії з проханням надати можливість повторно пройти тестування з огляду на її стан здоров`я, який негативно вплинув на результати тестування. Комісією прийнято рішення № 52 від 19 листопада 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.
Тоді як у справі №640/467/19, на яку посилається скаржник, предметом розгляду у справі було визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі Державної установи Національний антарктичний науковий центр предмет закупівлі за ДК 021-2015: 73110000-6 Дослідницькі послуги (Комплексна послуга з матеріально - технічного забезпечення Українських антарктичних експедицій) за переговорною процедурою Prozorro №UA-2018-10-02-001268-а Державної аудиторської служби України, який було оприлюднено 19 грудня 2018 року в частині встановлення порушення законодавства щодо неправомірного обрання та застосування процедури закупівлі та зобов`язання замовника усунути порушення.
Враховуючи викладене, у справах №260/1027/21 та № 640/467/19 відмінні фактичні обставини, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, відтак правовідносини у вказаних справах не є подібними.
Що стосується посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №280/5009/20. Дійсно у справі 280/5009/20 та №260/1027/21 однаковий суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмета правового регулювання проте, різні обставинами справи. Оскільки, у справі на яку посилається позивач, Верховний констатував, що, якщо у процесі проходження прокурорами атестації на етапі складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки мали місце технічні проблеми, то такий іспит є таким, що не відбувся з причин незалежних від членів комісії та особи, яка його складала. За таких обставин, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора, якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора. Такий висновок зроблений з огляду на те, що позивач звернувся до голови Першої кадрової комісії із заявою від 04 березня 2020 року, в якій указував, що під час іспиту у сформованих програмою питань ним виявлені питання у розділах Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України, які за своїм змістом сформовані неточно та некоректно та відповідно запропоновані відповіді до питань не відповідають точним приписам Закону. Як наслідок вказані питання та відповіді до них вплинули на загальний результат тестування. На підставі зазначеного позивач просив переглянути сформовані електронною системою питання та відповіді до них, які визнано невірними на відповідність нормам Закону, зарахувавши їх як правильні або надати можливість повторно скласти іспит.
Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду щодо питання застосування положень порядку №221, в тому числі пункту 11 Порядку №221, які викладені у постановах від 31 березня 2021 року у справі №580/2357/20, від 02 вересня 2021 року №640/9599/20, суд касаційної інстанції вважає прийнятними.
З огляду на вищенаведене, Верховний Суд прийшов до висновку, що обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України та посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 31 березня 2021 року у справі №580/2357/20, від 02 вересня 2021 року №640/9599/20 є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ,
УХВАЛИВ:
Визнати поважними причини пропуску  ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №260/1027/21 та поновити його.
Відкрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №260/1027/21 за позовом  ОСОБА_1   до Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення.
Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду матеріали справи №260/1027/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
О.А. Губська 
 М.В. Білак ,
Судді Верховного Суду