УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

04 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/626/21
адміністративне провадження № К/990/10149/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Рибачука А.І., Єзерова А.А., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції звернулось до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року апеляційну скаргу повернуто.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 22 квітня 2022 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що полягає у наступному.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022 продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня строком на 30 діб.

Таким чином, запровадження на всій території України воєнного стану спричинило те, що скаржник не мав можливості швидко вирішити питання про сплату судового збору. Зокрема, скаржник зазначає, що оголошення воєнного стану створило певну юридичну невизначеність для учасників справи. Також скаржник вказує на те, що у країні тривалий час були відключені внутрішні електронні системи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що позбавило можливості своєчасно та у встановлені строки усунути недоліки апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір.

Судовий збір був сплачений 07 квітня 2022 року та направлено на адресу суду, разом із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків. Проте, 07 квітня 2022 року на електронну адресу управління надійшла ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року про повернення апеляційної скарги скаржнику. Повернення апеляційної скарги, на думку скаржника, перешкоджає його праву на доступ до правосуддя та безперешкодне звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. 

Надаючи оцінку вищевказаним доводам скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи до суду із позовом, апеляційною та касаційною скаргою.

У свою чергу, звернення до суду, зокрема, з апеляційною скаргою, є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Водночас, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення обов`язку учасників справи надавати докази сплати судового збору відповідно до частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, Третій апеляційний адміністративний суд 07 лютого 2022 року виніс ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху та встановив скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.

Копію ухвали, разом із супровідним листом, направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку та вручено 21 лютого 2022 року, проте у встановлений судом строк та станом на час винесення ухвали недоліки зазначені в ухвалі скаржником не усунуто.

При цьому, як зазначив суд апеляційної інстанції, повідомлень щодо неможливості виконати вимоги ухвали суду або заяви про продовження строку для усунення вказаних недоліків, зокрема, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, на адресу суду від скаржника не надходило.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника щодо наявності технічної неможливості вчасно сплатити судовий збір, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами. При цьому, чинне законодавство не наділяє суди самостійно приймати рішення про продовження строку на усунення недоліків без наявності відповідного клопотання від учасника справи, навіть у разі запровадження на території України особливого режиму. 

Як убачається з оскаржуваної ухвали, скаржник з моменту отримання ухвали - 21 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року не подавав клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану. Доказів того, що його діяльність була тимчасово призупинена чи були наявні дійсні технічні перешкоди, чи перешкоди непереборного характеру (ведення бойових дій на території, де він знаходиться), що унеможливили подання такого клопотання до суду, матеріали касаційної скарги не містять. 

Також в апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що його дії були зумовлені станом правової невизначеності у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, що, на думку Суду, є необґрунтованим, оскільки зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб було визначено Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року N 389-VIII.

Так, відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан продовжувало здійснюватися судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства заборонено. 

Відповідно до частини другої статті 9 цього ж Закону, Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм    Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не були припинені на час дії воєнного стану. При цьому, відповідно до листа Верховного Суду від 04 березня 2022 року «Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан» запровадження воєнного стану на території України є поважною причиною лише для поновлення процесуальних строків.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не містять належних та достатніх підстав, які б спростовували наведений висновок суду апеляційної інстанції. 

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи, що зміст ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року, свідчить про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук 

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров