УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/928/21 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В. 
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №295/928/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 
на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі – АТ «Акцент-Банк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (позичальник). Просило стягнути з відповідача станом на 12 грудня 2020 року заборгованість на загальну суму 19 614,71 грн., яка складається з: 12 595,53 грн. заборгованості за кредитом, 6 769,18 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 250 грн. заборгованості за штрафами.
Позов обґрунтовувало тим, що 01 листопада 2019 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 44,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом із Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bаnk.соm.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася вищезазначена заборгованість.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2021 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за договором від 01 листопада 2019 року №б/н у розмірі 12 595,53 грн. станом на 12 грудня 2020 року. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись частково з заочним рішенням суду першої інстанції, позивач АТ «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення в частині відмови у стягненні заборгованості з процентів за користування кредитом та штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути заборгованість із процентів за користування кредитом та штрафу в повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що: по-перше, щодо відсутності підпису на Тарифах і Умовах та правилах, то в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку відповідач під розпис підтвердив факт ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг і зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку, а також користувався кредитом, тобто фактично прийняв пропозицію укласти договір дією, сплачуючи періодичні платежі; по-друге, щодо відмови у стягненні процентів, то до матеріалів справи додані не лише Тарифи, а й Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені умови кредитування, строки, процента ставка, відповідальність сторін, зокрема, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також Паспорт підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, сторонами була погоджена процентна ставка, а також штраф, а тому суду належало стягнути заборгованість за кредитним договором відповідно до умов договору. Підписавши Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, а також Паспорт споживчого кредиту відповідач добровільно погодився на відповідні умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання, які не виконав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду не спрямовували. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу (частина друга ст.372 ЦПК України). Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. 

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та штрафу, відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав. Виходячи із засад диспозитивності, колегія суддів апеляційного суду не перевіряє заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення тіла кредиту (ця частина банком не оскаржується). 

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що згідно з наданою позивачем копією Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 01 листопада 2019 року ОСОБА_1 погодився отримати послуги Акціонерного товариства «Акцент-Банк», при цьому розміри процентної ставки за користування кредитом та штрафу, пені (неустойки) в заяві не зазначені. Також у Анкеті-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 01 листопада 2019 року інформація про Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» відсутня.

При цьому Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку підписна відповідачем ОСОБА_1 , що сторонами не оспорюється.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку ОСОБА_1 зазначив, що він погодився із тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

До позовної заяви долучені ксерокопії: кредитної карти «Зелена», витягу з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/green/tariffs в розділі Умови та правила», Тарифів користування кредитною карткою «Зелена», на яких відсутній підпис відповідача.

До позовної заяви також додано ксерокопію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де прописані зокрема, проценти, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, за прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо. Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 01 листопада 2019 року простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 36 із номера телефону.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 12 грудня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 19 614,71 грн., яка складається із: 12 595,53 грн. заборгованості за тілом кредиту; 6 769,18 грн. заборгованості за процентами (458,40 грн. заборгованість за процентами на поточну заборгованість + 6 310,78 грн. заборгованість за процентами на прострочену заборгованість); 250 грн. заборгованості за пенею.

До апеляційної скарги позивач додав виписку по картці за період із 01 листопада 2019 року по 18 травня 2021 року. Доказ не був поданий до суду першої інстанції. Позивачем не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції виписки по картці. За таких обставин, виписка по картці не може бути прийнята судом апеляційної інстанції, оскільки банком не надано доказів причин, які об`єктивно не залежали від позивача та перешкодили йому надати суду першої інстанції виписку по рахунку. Отже, виняткового випадку не доведено.

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 

Згідно з частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Визначальним є додержання письмової форми договору. 

У наданій позивачем Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 01 листопада 2019 року будь-яка процентна ставка не назначена. Крім того, у цій Анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 01 листопада 2019 року не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами на строкове тіло та на прострочене тіло, пені та штрафів (неустойки) за невиконання кредитного договору. 

Роздруківки із сайту позивача (кредитні карти «Зелена», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/green/tariffs в розділі Умови та правила», Тарифи користування кредитною карткою «Зелена», на яких відсутній підпис відповідача) належними доказами бути не можуть, оскільки ці докази повність залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Банк міг додати до позову документи в редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний відповідачем простим електронним підписом, спростовуються наступним.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію».

Разом із тим у даному випадку, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» є підтвердженням виконання позивачем переддоговірного обов`язку, оскільки у Анкеті-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 01 листопада 2019 року відсутнє посилання на Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Отже, ознайомлення відповідача з Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» та його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором не дає підстав для стягнення процентів за користування кредитом та неустойки, оскільки він не є документом, який складає договір про надання банківських послуг, а тому не можна вважати, що у ньому відбулася фіксація волі сторін договору. Також апеляційний суд враховує, що поняття «форма правочину» та «спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації» не є тотожними поняттями.

Решта доводів апеляційної скарги спростовується вищевикладеним та додаткового правового обґрунтування не потребує. Отож, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що заочне рішення в оскарженій частині ухвалене судом першої інстанції без додержання норм матеріального та процесуального права, а тому суд першої інстанції законно відмовив у стягненні процентів та неустойки. За таких обставин, заочне рішення суду першої інстанції в оскарженій частині залишається без змін, що відповідає положенням ст.375 ЦПК України.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії»).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: