ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 липня 2022 року           справа №200/17268/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Донецького  окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі  №200/17268/21 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу з розрахунку 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з встановленням максимального розміру пенсії - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;
-зобов`язати відповідача здійснити з 15.03.2021 року перерахунок та виплату позивачу пенсію, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від № 21-85-895 від 14.07.2021 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року  позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. або доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача.
15 грудня 2021 року позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 07 грудня 2021 року надана заява, в який позивач послався на помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі статті 5 частини 1 пункту 13 Закону України "Про судовий збір", як учасника бойових дій.
Ухвалою Донецького  окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу в зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву з підстав не усунення недоліків – несплати судового збору, послався на постанови Верховного суду, які є незастосовними до спірних правовідносин.
Правове регулювання пільг по сплаті судового збору здійснюється на підставі статті 5 частини 1 пункту 13 Закону України "Про судовий збір", який є спеціальним Законом і не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав.
Зазначене також підтверджується постановою Верховного суду від 21.03.2018 року у справі №2-3901/08-ц.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу з розрахунку 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з встановленням максимального розміру пенсії - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;
-зобов`язати відповідача здійснити з 15.03.2021 року перерахунок та виплату позивачу пенсію, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від № 21-85-895 від 14.07.2021 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.
При зверненні до суду першої інстанції позивач не сплатив судовий збір, пославшись на те, що має статус учасника бойових дій та на нього поширюються пільги, встановлені ст.ст.6,12 Закону №3551. 
На підтвердження статусу учасника бойових дій надав копії військового квітка та посвідчень учасника бойових дій.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року  позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. або доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача.
В ухвалі також суд першої інстанції, посилаючись на практику Верховного  Суду, зазначив, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.
15 грудня 2021 року позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 07 грудня 2021 року надана заява, в який позивач послався на помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі статті 5 частини 1 пункту 13 Закону України "Про судовий збір", як учасника бойових дій.
Ухвалою Донецького  окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу в зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Суд першої інстанції, повертаючи позов в зв`язку з не усуненням недоліків – несплатою позивачем  судового збору, виходив з того, що вирішення спору не стосується порушення прав позивача на соціальний захист, як учасника бойових дій, зокрема такий статус не впливає як на підстави виникнення, так і на сам зміст чи обсяг права на перерахунок пенсії, тому позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI.
Оцінка суду.
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Статус, права, пільги учасників бойових дій та Героїв України встановлені, відповідно, Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України від 16.12.1993 № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначені статтею 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Зокрема, за приписами пункту 18 статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і пункту 2 статті 9 Закону України від 16.12.1993 № 3721-ХІІ « Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.
Отже, наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує безумовного звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства.
Частиною другою статті 22 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
З цією правовою нормою кореспондується пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Правовий аналіз змісту статті 5 Закону № 3674-VI свідчить, що від сплати судового збору звільняються або особи, зазначені в пунктах 7, 8, 9, 10, яким така пільга безумовно надається у зв`язку з наявністю певного статусу незалежно від категорії справи (особи з інвалідністю, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи тощо), або особи у справах, визначеної в пунктах 1-6, 12-16 категорій.
Такий висновок підтверджується диспозицією пункту 16 частини першої статті 5 названого закону, згідно з яким згадану пільгу мають позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій.
Конструкція пункту 13, в якому йдеться про справи, пов`язані з порушенням їхніх прав, вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.
Вищезазначене спростовує доводи апелянта, що п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав.
Вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.
Тобто, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб, як учасників бойових дій, з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.
 Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19).
Правовий висновок щодо врахування предмету і підстав позову, з якими звертаються учасники бойових дій для вирішення питання звільнення їх від сплати судового збору з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону №3551, сформований також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі 545/1149/17.
Як свідчать матеріали справи позивач є учасником бойових дій, 
Звернувся до суду з позовом про скасування рішення пенсійного органу, яким здійснено перерахунок його пенсії з розрахунку 60% від суми місячного заробітку з встановленням максимального розміру пенсії – десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від 14.07.2021 року без обмеження граничного розміру.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про прокуратуру» №1697 та Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668.
З огляду на приписи ст.ст. 12, 22 Закону №3551 спір, з яким звернувся позивач до суду, не пов`язаний з соціальним захистом позивача, як учасника бойових дій.
Тобто в даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій.
Таким чином, позивач не є звільненим від сплати судового збору, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви  на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України в зв`язку з не усуненням позивачем недоліків, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху – несплати судового збору, оскільки позивач  звернувся до суду з позовом з приводу порушень з боку відповідача, які не зачіпають порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту саме учасників бойових дій.
Є неприйнятними доводи апелянта, що суд першої інстанції послався на постанови Верховного суду, які є незастосовними до спірних правовідносин, оскільки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року в справі №9901/258/20 в частині не сплати позивачем судового збору визначено, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору учасника бойових дій слід звертати увагу на перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначених у статті 12 цього Закону.
В ухвалі Верховного Суду від 28.07.2021 року в справі №120/7110/20-а також зазначено, що при зверненні учасника бойових дій до суду з позовом для вирішення питання звільнення його від сплати судового збору необхідно звертати увагу на те, чи пов`язані  вимоги такої особи з порушенням її права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій чи військовозобов`язаного, призваного на військову службу.
Суд не приймає посилання позивача на постановою Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №2-3901/08-ц  з огляду на актуальну правову позицію зі спірного питання, викладену Великою Палатою Верховного Суду від 12.02.2020 у справі 545/1149/17.
Згідно частини першої,  пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 2270 грн.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Донецького  окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі  №200/17268/21 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького  окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі  №200/17268/21 - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 липня 2022 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                                   І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                      А.В. Гайдар 

                                                                                                      Е.Г. Казначеєв