Ухвала
 
12 липня 2022 року 
 
м. Київ
 
справа № 323/14/20 
провадження № 61-6076ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу.
 
Позов обґрунтовано тим, що з липня 2015 року між сторонами склалися відносини договору розподілу природного газу в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), та Типовим договором розподілу природного газу. В порядку надання послуг з розподілу природного газу відповідачу, на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , 19 червня 2018 року під час перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема, способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, працівники позивача шляхом візуального обстеження внутрішньобудинкового газопроводу на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних газових мереж виявили наявність несанкціонованого ввареного обвідного газопроводу, проведеного прихованими заходами. За цим фактом складено акт про порушення № 0600025540 від 19 червня 2018 року, в якому на підставі підпункту 1 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ виявлений газопровід кваліфіковано як несанкціонований. У подальшому рішенням комісії ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення від 27 липня 2018 року вказаний акт про порушення задоволено, на підставі чого відповідно до приписів Розділу ХІ Кодексу ГРМ складено акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 101 524,81 грн. Рахунок на оплату цієї суми отримано відповідачем особисто 03 вересня 2019 року, однак відповідач заборгованість в добровільному порядку не погасила. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість необлікованого природного газу у розмірі 101 524,81 грн.
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу.
 
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ніякого несанкціонованого газопроводу у квартирі за вказаною вище адресою немає і не могло бути. У 2004 році на підставі отриманих у встановленому законом порядку технічних умов, узгоджених з газопостачальною організацією, та відповідного робочого проекту, у зв`язку із встановленням індивідуального газового опалення у квартирі, на вказаному об`єкті були проведені роботи з монтажу окремого газопроводу шляхом його прокладення ззовні будинку безпосередньо до квартири відповідача. У зв`язку з цим, старий стандартний газопровід у квартирі відповідача відключено від внутрішньобудинкової мережі. Чому він не був демонтований повністю, відповідачу не відомо, але він існує з моменту зведення будинку та не може вважатись несанкціонованим. У будь-якому разі відповідач цим газопроводом не користується, жодні газові прилади до нього не підключені. З огляду на це, акт про порушення від 19 червня 2018 року складено та затверджено неправомірно та безпідставно, а акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 101 524,81 грн та рахунок на оплату вказаної суми також є неправомірними й підлягають скасуванню. Посилаючись на вищезазначене, просила суд скасувати акт-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та рахунку на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 101 524,81 грн.
 
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2022 року, у задоволенні позову АТ «Запоріжгаз» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії АТ «Запоріжгаз» щодо складання на підставі акту про порушення від 19 червня 2018 року № 0600025540, акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 101 524,81 грн та рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу. Скасовано акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 101 524,81 грн, складений на підставі акту про порушення від 19 червня 2018 року № 0600025540 та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, без номеру та дати.
 
АТ «Запоріжгаз» у липні 2022 року засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2022 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов АТ «Запоріжгаз задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят  розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.
 
Предметом позову в даній справі є вимоги про захист прав споживача та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики.
 
Ціна позову у справі за майновими вимогами складає 101 524,81 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (620 250,00 грн).
 
Також відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
 
Відтак, справа № 323/14/20 є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Касаційна скарга містить посилання на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Проте, наведені заявником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновків про те, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, оскільки наведені мотиви самі по собі не можуть бути підставою, що підпадає під дію підпунктів «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, інших мотивувань касаційна скарга не містить.
 
Зазначене свідчить про те, що посилання заявника на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, є необґрунтованими.
 
Указані заявником доводи касаційної скарги по суті висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Відтак, сама по собі незгода заявника із оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
 
Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача та скасування акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний        О. В. Ступак