УХВАЛА

03 травня 2022 року 
Київ
справа №990/63/22
адміністративне провадження №П/990/63/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі
за позовом ОСОБА_1 до Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» про визнання протиправним і скасування рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» (01024, Київ, вул. Велика Васильківська, 23Б) з вимогами:
- визнати протиправним і скасувати рішення З`їзду Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» від 17 березня 2022 року про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_1 на підставі виходу зі складу депутатської фракції Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» у Верховній Раді України ІХ скликання, оформленого протоколом другого етапу ХХІV З`їзду Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя».
Одночасно із позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом:
- заборони Верховній Раді України вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення діяльності народного депутата України ОСОБА_1 у Верховній Раді України ІХ скликання, у тому числі в частині припинення виплат відповідним народним депутатам України, звільнення їхніх помічників-консультантів та анулювання карток для голосування на підставі внутрішньо-організаційних розпорядчих актів керівництва Верховної Ради України та Апарату парламенту, до моменту набрання законної сили рішенням суду за позовом від 25 квітня 2022 року «Про визнання протиправним та скасування рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України»;
- заборони Центральній виборчій комісії вчиняти дії щодо визнання обраними народними депутатами наступних за черговістю кандидатів у депутати у виборчому списку Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» на підставі рішення З`їзду Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» про дострокове припинення повноважень народного депутату України ОСОБА_1 на підставі виходу зі складу депутатської фракції Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» у Верховній Раді України ІХ скликання, оформленого протоколом другого етапу ХХХІV З`їзду Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» від 17 березня 2022 року, до моменту набрання законної сили рішенням суду за позовом від 25 квітня 2022 року «Про визнання протиправним та скасування рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України».
На обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову представник позивачки зазначає, що чинним законодавством України встановлена процедура заміщення народного депутата України у разі дострокового припинення повноважень. Водночас законодавством не встановлено будь-яких процедур поновлення повноважень народного депутата України у разі скасування у судовому порядку рішення вищого керівного органу партії, що може істотно ускладнити виконання рішення суду у цій справі та поновлення порушених прав позивачки. Позивачка також зазначає, що у Центральної виборчої комісії відсутні повноваження щодо перевірки правомірності прийнятого рішення вищим керівним органом партії щодо дострокового припинення повноважень народних депутатів України на підставі виходу із складу депутатської фракції. Також зазначає, що у разі надходження до Верховної Ради України оформлених в установленому порядку документів від вищого керівного органу політичної партії здійснюється анулювання картки народного депутата України для голосування, припинення виплат народному депутату України, звільнення його помічників-консультантів на підставі внутрішньо-організаційних розпорядчих актів керівництва Верховної Ради України та Апарату парламенту. Таким чином, існує реальна загроза виникнення перешкод, які унеможливлять виконання позивачкою своїх депутатських повноважень і реалізацію належних їй, відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України», прав народного депутата України.
Розглянувши заяву про забезпечення цього позову, Суд зазначає таке.
Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві регулюється положеннями статей 150-158 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до положень частин першої-другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
-   невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
-   очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1)   зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)   забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною третьою статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом:
1)   зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2)   зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
3)   зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;
4)   зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;
5)   зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;
6)   зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);
7)   зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";
8)   зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;
9)   зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта.
Заходи забезпечення позову, які застосовує суд, не можуть зупиняти, унеможливлювати або в інший спосіб порушувати безперервність процесу призначення, підготовки і проведення виборів, всеукраїнського референдуму (частина четверта статті 151 КАС України).
Враховуючи предмет цього спору та особливості розгляду цієї справи поза межами виборчого процесу, відсутні законодавчі обмеження,  визначені частиною четвертою статті 151 КАС України, щодо можливості застосування заходів забезпечення адміністративного позову у цій справі.
Проте, на підставі пункту 1 частини третьої статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії.
З урахуванням установленого чинним законодавством обмеження заява позивачки в частині вимог про забезпечення позову шляхом встановлення Верховній Раді України заборони вчиняти певні дії задоволенню не підлягає.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову в іншій частині, Суд зазначає, що обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин:
- очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
- доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їхнього відновлення необхідно буде докласти значних зусиль і витрат;
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
На обґрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення позову в її другій частині заявниця стверджує, що чинне законодавство України не передбачає процедури поновлення повноважень народного депутата України у разі скасування у судовому порядку рішення вищого керівного органу партії, що може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав заявника.
З цього приводу Суд зазначає, що у провадженні Верховного Суду перебуває справа №990/49/22 за позовом адвоката Коваленка Андрія Олександровича - представника народного депутата України Рабіновича Вадима Зіновійовича - до Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя», за участю третіх осіб: Центральної виборчої комісії, Міністерства юстиції України, про визнання З`їзду партії таким, що не відбувся, визнання протиправним і скасування рішень, у тому числі про дострокове припинення повноважень народних депутатів України.
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №990/49/22 частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову: заборонено Центральній виборчій комісії вчиняти будь-які дії щодо визнання обраними народними депутатами наступних за черговістю кандидатів у депутати у виборчому списку Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» на підставі рішення З`їзду Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» про дострокове припинення повноважень народних депутатів України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі їхнього виходу із складу депутатської фракції Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» у Верховній Раді України ІХ скликання, оформленого протоколом другого етапу XXIV З`їзду Політичної партії «Опозиційна платформа - за життя», від 17 березня 2022 року, до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі.
Таким чином, заборона, яка стосується Центральної виборчої комісії, вже застосована судом у межах адміністративної справи №990/49/22.
З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у цій частині також.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 295 КАС України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №990/63/22 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко