ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року                                                                                      Справа № 903/692/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:
позивача - Римарук Ю.І.;
відповідача-1- Наумчик Р.П.;
відповідача-2- не з`явився;
третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Федяк Мар`яни Василівни, Волинської митниці Держмитслужби та Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21 (суддя Гарбар І.О.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Федяк Мар`яни Василівни
до Волинської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України
про стягнення 2 997 976, 37 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця Федяк Мар`яни Василівни (ід. номер НОМЕР_1 ) 308 037, 06 грн., в т.ч.: 258 037, 06 грн. збитків та 50 000, 00 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 14.12.2021 у справі №903/692/21 фізична особа-підприємець Федяк Мар`яна Василівна звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021        у справі №903/692/21 в частині відмови у задоволенні позову. Прийняти нове рішення у даній справі, яким задоволити повністю позовні вимоги.
Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи в частині відмови в стягненні втраченого прибутку (упущеної вигоди) за контрактом № 16/9/20 від 16.09.2020 року на поставку пиломатеріалів.
Зазначає, що місцевий господарський суд безпідставно не взяв до уваги документи, на підставі яких проводився висновок експерта за результатами проведення економічного дослідження від 26.05.2021 року № 1189/21-28/1251/1252/21-28 , які були долучені до позовної заяви, як докази щодо обгрунтування позовних вимог, в тому числі в частині стягнення втраченого прибутку (упущеної вигоди) за контрактом №16/9/20 від 16.09.2020 на поставку пиломатеріалів.
Також не погоджується з позицією суду першої інстанції про зменшення розміру заявленої до стягнення моральної шкоди із 100       000, 00 грн. до 50 000, 00 грн., оскільки вважає, що ситуація, яка виникла у зв`язку з протиправною поведінкою та неправомірними діями Волинської митниці Держмитслужби щодо складання протоколу про порушення митних правил № 0801/20500/20 від 08.11.2020 року та вилучення вантажу на час розгляду справи у суді призвело до приниження ділової репутації позивача, оскільки остання повинна була доводити в судових інстанціях (Любомльський районний суд та Волинський апеляційний суд) свою правоту та спростовувати припущення посадової особи митного органу щодо вчинення нею будь-яких правопорушень.
Окрім того, зазначає, що не погоджується з позицією суду щодо не задоволення витрат в розмірі 79 325, 00 грн, які позивач понесла нa правову допомогу під час розгляду справи №163/3332/20 у Любомльському районному суді Волинської області та Волинському апеляційному суді, оскільки вважає, що надані Акт №1 виконаних робіт та проведення розрахунків від 15.02.2021, та Акт №2 виконаних робіт та проведення розрахунків від 20.04.2021 до договору про надання правової допомоги №39-17/2020 від 23.12.2020 є достатнім підтвердженням надання послуг правової допомоги.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 14.12.2021 у справі №903/692/21 Волинська митниця Держмитслужби звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21 в частині задоволених позовних вимог. Прийняти нове рішення у даній справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення в частині стягнення з Державного бюджету 308037,06 грн., в т.ч. 258037,06 грн. збитків та 50000,00 грн. моральної шкоди, судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Зазначає, що відносини які виникли між гр. ОСОБА_1 та митницею щодо здійснення митного контролю та митного оформлення, складання протоколу про порушення Митних правил, вилучення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також передача їх на зберігання на склад митниці є відносинами адміністративного підпорядкування.
Також зауважує, що при проведенні експертного дослідження не дотримано встановленого положеннями митного законодавства існуючого порядку доступу до товарів, які перебувають під митним контролем та зберігаються на складі митниці, що відповідно до ч.2 ст.76 ГПК України свідчить про неможливість прийняття вказаного експертного дослідження судом першої інстанції, оскільки вказаний доказ отримано з порушенням закону. 
Додатково звертає увагу й на відсутність будь-якого факту документування претензій з боку власника товару Федяк М.В. щодо неналежних умов зберігання чи втрату споживчих властивостей, вилученого у справі про ПМП товару, під час видачі товару 23.04.2021 року. Адже на підставі заяви власника від 19.04.2021 згідно рішень судів у справі №163/3332/20 та у відповідності до Порядку №627 митницею проведено видачу товару, про що свідчить накладна №107 про прийняття товару згідно довіреності НМВ 455043 Федяк М.М., на якій відсутні будь-які відмітки, які свідчать про повернення товару неналежної якості. 
Окрім зазначеного, звертає увагу й на недоведеність причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями митниці та відповідно - завданою шкодою. Не зазначено, які конкретно заходи та засоби вживались позивачем, в тому числі з використанням прав, можливостей наданих чинним законодавством, з метою недопущення понесення "незапланованих" витрат, пов`язаних із складанням протоколу про порушення митних правил, вилученням товару, оскарження дій по вилученню товару, здійснення операцій з товарами, що зберігаються на складі митниці.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 14.12.2021 у справі №903/692/21 Державна казначейська служба України звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції, скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових чи службових осіб. При цьому факт неправомірності (незаконності) прийняття неправомірного рішення, вчинення дії чи бездіяльності органу державної влади, що призвели до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку, тобто повинен підтверджуватись відповідним рішенням, ухвалою, постановою, вироком суду, яке має преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. 
Зазначає, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 22 ЦК України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі у тому випадку, якщо це реальна шкода та упущена вигода. 
А тому, вважає, що всупереч вищевказаним вимогам, судом першої інстанції не обґрунтовано та не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та діями працівників митного органу.
Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 та 17.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця Федяк Мар`яни Василівни, Волинської митниці Держмитслужби та Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21; розгляд апеляційних скарг відкладено на 12.05.2022 об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №1.
Матеріалами справи стверджено, що ухвали суду від 31.01.2022 та 17.02.2022 21 отримано учасниками справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень наявні в матеріалах справи.
18.02.2022 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби в якому, з підстав, викладених у ньому, просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги Волинської митниці Держмитслужби відмовити повністю, а рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 року по справі № 903/692/21 в частині задоволення позовних вимог - залишити без змін.
Також 21.02.2022 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Державної казначейської служби України в якому, з підстав, викладених у ньому, просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги Державної казначейської служби України відмовити повністю, а рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 року по справі № 903/692/21 в частині задоволення позовних вимог - залишити без змін.
22.02.2022 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Волинської митниці Держмитслужби надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому, з підстав, викладених у ньому, просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення на Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 року по справі № 903/692/21 відмовити повністю.
В судове засідання 12.05.2022 з`явились представник позивача та представник відповідача-1 в режимі відеоконференцзв`язку за допомого власних технічних засобів системи "Easy Con".
Представники позивача та відповідача-1 повністю підтримали доводи та вимоги, викладені в апеляційних скаргах та надали усні пояснення, заперечили доводи апеляційних скарг з підстав, викладених у відзивах. Інші учасники справи не забезпечили участь представників в судовому засіданні, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст.ст. 269,    270 ГПК України    апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційних скарг, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, заслухавши пояснення сторін, вивчивши доводи апеляційних скарг та заперечень до них, стосовно дотримання норм процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
16.09.2020 між фізичною особою-підприємцем Федяк Мар`яною Василівною (Україна), та AO "Tеchnomar & Adrem" (Естонія) укладено Контракт №16/9/20 (надалі Контракт, а.с.11-12, т.1).
Згідно з п. 1. якого ФОП Федяк М.В. продає вироби з дерева в кількості, асортименті і но ціпам відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною Контракту.
Пунктом 2.1. Контракту, сторони узгодили, що загальна кількість товару, яку протягом дії Контракту повинна поставити ФОН Федяк М.В складає 300 м3., а відповідно до п. 4.2 загальна сума контракту складає 150000 євро.
Відповідно до п.6.1 Контракту оплата за кожну партію товару здійснюється покупцем після відправки йому товару шляхом перерахування грошей на рахунок продавця. 80% вартості транспортної партії оплачуються протягом двох банківських днів після надання рахунку-фактури та експортної митної декларації на дану транспортну партію, завірених відповідним чипом митницею. 20% вартості транспортної партії оплачуються протягом двох банківських днів після приймання товару па складі покупця.
На виконання Контракту №16/9/20 від 16.09.2020 ФОП Федяк М.В. здійснила дві поставки товару на адресу "Tеchnomar & Adrеm" (Естонія), здійснивши митне оформлення вантажу на Івано-Франківській митниці.
17.09.2020 року, на виконання умов Контракту з AO "Tеchnomar & Adrеm" (Естонія), ФОП Федяк М.В., скориставшись брокерськими послугами, здійснила з метою продажу митне оформлення вантажу на експорт - пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки, розміром 29- 30*80-275*320-2450 мм., не струганих, не шліфованих, які не мають торцевих з`єднань, на дерев`яних прокладках та обв`язаних поліетиленовою стрічкою, загальним об`ємом 19, 892 м3, загальною вартістю 11504,00 євро, що підтверджується митною декларацією №UA209250/2020/018364 від 17.09.2020 (а.с.14-15, т.1) .
Відповідно до SWIFT переказу з АТ АКБ "Львів", ФОП Федяк М.В. 21.09.2020 отримала кошти у сумі 9203,20 євро після митного оформлення вантажу на Івано- Франківській митниці, як передплату (а.с.22, т.1), а 01.10.2020 після приймання товару на складі "Tеchnomar & Adrеm" в Естонії, отримано 2300,80 євро (а.с.23, т.1). Загальна сума 11504,00 євро.
02.10.2020 на виконання Контракту з АО "'Tеchnomar & Adrеm" (Естонія), ФОП Федяк М.В., скориставшись брокерськими послугами, здійснила з метою продажу митне оформлення вантажу на експорт - пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки, розміром 29- 30*80-275*320-2450 мм., не струганих, не шліфованих, які не мають торцевих з`єднань, на дерев`яних прокладках та обв`язаних поліетиленовою стрічкою, загальним об`ємом 19,993м3, загальною вартістю 11753, 84 євро, що підтверджується митною декларацією №UA209250/2020/019578 від 02.10.2020 (а.с.24-25, т.1).
Відповідно до виписок по рахунку з АТ АКБ "Львів", ФОП Федяк М.В. 08.10.2020 отримала кошти у сумі 9403,07 євро після митного оформлення вантажу на Івано- Франківській митниці, як передплату (а.с.32, т.1), а 15.10.2020 після приймання товару на складі АО "Tеchnomar & Adrеm" в Естонії, отримано 2350,77 євро (а.с.33, т.1). Загальна сума 11753,84 євро. 
27.10.2020 на виконання умов Контракту з AO "Tеchnomar & Adrеm" (Естонія), ФОП Федяк М.В., скориставшись брокерськими послугами, здійснила митне оформлення чергової партії товару - пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки, розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., не струганих, не шліфованих, які не мають торцевих з`єднань, па дерев`яних прокладках та обв`язаних поліетиленовою стрічкою, загальним об`ємом 19,892м3, загальною вартістю 11417, 49 евро, що підтверджується митною декларацією №UA209250/2020/021710 від 27.10.2020 (а.с.34, т.1).
Відповідно до виписки по рахунку з AT АКБ "Львів", ФОП Федяк М.В. 29.10.2020 отримала кошти у сумі 9133, 99 євро після здійснення митного оформлення вантажу на Івано-Франківській митниці, як передплату (а.с.40, т.1).
Під час перетину кордону на Волинській митниці Держмитслужби у пункті пропуску "Доманове", головним державним інспектором - кінологом відділу кінологічного забезпечення управління забезпечення протидії митним правопорушенням Волинської митниці Ганжою І.М. складено протокол про порушення митних правил № 0801/20500/20 від 08.11.2020 відносно ФОП Федяк М.В., за частиною 1 ст. 483 Митного кодексу України, а пиломатеріали дубові, обрізні, дошка, розмір: 29-30*80-275*320-2450 мм., не стругані, не шліфовані, не мають торцевих з`єднань, на дерев`яних прокладках, та обв`язані поліетиленовою стрічкою, всього: 19,883м3., вага брутто - 21900 кг., вартість 383145,49 грн. вилучені на час розгляду справи (а.с.42-45, т.1).
Як вбачається з протоколу до митного оформлення разом з митною декларацією від 27.10.2020 № UA209250/2020/021710 подано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 26.10.2020 №ІФ 693105, який, на думку інспектора, отриманий незаконним шляхом та містить неправдиві відомості (а.с.42-45, т.1). 
26.10.2020 позивач звернулася до відповідача-1 із заявою, в якій просила з метою проведення експертизи надати доступ експертові до лісоматеріалу згідно протоколу №0801/20500/20 від 08.11.2020 (а.с.143, т.1).
Волинська митниця Держмитслужби 01.12.2020 надала відповідь на заяву від 26.10.2020 про надання доступу до вилучення предметів для проведення експертизи, в якій зазначила, що у відповідності до ст.515 МК України митниця надає дозвіл судовому експерту Мельнику С.М. на огляд товару, який тимчасово вилучений за протоколом №0801/20500/20 від 08.11.2020 у присутності головного державного інспектора відділу складського обліку, зберігання, оцінки вилученого майна та розпорядження ним управління інфраструктури, держмайна та господарської діяльності Коб Н.Є. (а.с.144, т.1).
Матеріали справи про порушення митних правил направлені до Любомльського районного суду Волинської митниці Держмитслужби для прийняття рішення про притягнення ФОП Федяк М.В. до адміністративної відповідальності.
02.02.2021 АО "Tеchnomar & Adrem" надіслало позивачу лист №49 про розірвання Контракту від 16.09.2020 №16/9/20, повернення 9133,99 євро, які перераховувались як передплата по Контракту, відшкодування шкоди, пов`язаної з простоєм транспортного засобу, який перевозив партію вантажу у сумі 1010 євро (а.с.106-107, т.1).
Постановою Любомльського районного суду від 11.02.2021 у справі № 163/3332/20 провадження у справі за протоколом про порушення митних правил № 0801/20500/20 відносно ФОП Федяк М.В. за ознаками ч.1 ст. 483 Митного кодексу України закрито за відсутністю в її діях складу правопорушення (а.с.46-49, т.1).
09.04.2021 позивач звернулася до Волинської митниці Держмитслужби із заявою, в якій просила надати доступ до товару, який підлягає поверненню за рішенням суду (а.с.145, т.1).
09.04.2021 позивач звернулась із заявою до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Івано-Франківське відділення) про проведення товарознавчої експертизи з питань визначення ринкової вартості пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., всього 19,883м3, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0801/20500/20 станом на 09.04.2021. 
19.04.2021 позивач звернулась із заявою до Волинської митниці про повернення вилучених за протоколом про порушення митних правил № 0801/20500/20 пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., всього 19,883м3., вагою брутто - 21900 кг. (а.с.146, т.1)
23.04.2021 ФОП Федяк М.В., отримавши видаткову накладну № 107 (а.с.104, т.1) від Волинської митниці про видачу вантажу та уклавши договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню зазначеного вантажу з ФОП Попик Л.Я. з м. Ковель Волинської області до складу ФОП Федяк М.В. у смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області, повернула вантаж. Вартість перевезення становила 8500 гривень. Вказаний факт підтверджується договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.04.2021 (а.с.105, т.1).
Як стверджує позивач, вартість наданих послуг ФОП Попик Л.Я. по перевезенню вилученого вантажу з складу митного органу м. Ковель Волинської області до складу ФОП Федяк М.В. у смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області становила 8500 грн., що підтверджується договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.04.2021 року.
За змістом експертного дослідження №873/21-28 від 29.04.2021 огляд об`єкта експертизи проводився 16.04.2021 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул.Грушевського, 77а у присутності головного державного інспектора Волинської митниці Держмитслужби Пікалюка Валерія Дмитровича. Огляд проводився методом візуального огляду у світлий час доби при природньому освітленні.
Зокрема експерт зазначив: "що при детальному обстеженні при відкритті пачок виявлено значні пошкодження деревини, зокрема торцеві тріщини (місцями глибокі), зміна розміру дощок, плісеневі грибки, зміна кольору (місцями рожевий відтінок), підмочки від виливу води, трухлявість, що значно впливає на товарний стан та значно знижує експлуатаційні властивості.
Поява значно торцевих тріщин знижує міцність деревини, крім того, в пиломатеріали через тріщини можуть проникати гриби, пліснява, волога. Тому розриви, особливо глибокі, вважаються серйозним недоліком. 
Уражена грибком деревина с небезпечним джерелом зараження, при ураженні деревини грибами вона починає гнити або змінює свій колір. Ряд грибкових уражень становить небезпеку насамперед для зовнішнього вигляду деревини і виробів з неї. Однак в значній кількості випадків зміна забарвлення свідчить про початок загнивання. Для використання уражена гниллю деревина не придатна.
Усі ці пошкодження виникли внаслідок неправильного зберігання деревини, яка знаходилася під відкритим навісом з самого краю, під постійним впливом природних факторів. 
Згідно даного огляду можна прийти до висновку, що надана на дослідження деревина "пиломатеріали дубові, дошки, обрізні, різного розміру, не стругані, не шліфовані, не мають торцевих з`єднань" не придатна для подальшого експортування та може використовуватися як 4 сорт, для підготовчих та допоміжних робіт.
Висновок: Ринкова вартість дошок дубових, обрізних об`ємом 19,883 м3, 4 сорту, які були вилучені митним органом (Волинською митницею Держмитслужби) та знаходяться на митному складі, що є об`єктом експертизи, з врахуванням стану цін на час проведення експертизи та станом на зазначену в заяві дату 09.04.2021 складала 129227,07 грн." (а.с.67-83, т.1).
Таким чином, вартість пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки, розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., не струганих, це шліфованих, загальним об`ємом 19,892 м3, суттєво зменшилась. За митною декларацією від 27.10.2020 №UA 209250/2020/021710 - вартість експортної операції становила 11417, 49 євро, а вартість пиломатеріалів згідно експертного дослідження № 873/21-28 від 29.04.2021 складає - 129227, 07 грн.
Отже, різниця вартості товару становить 253918, 42 грн.
Вартість проведення експертного дослідження №873/21-28 від 29.04.2021 згідно рахунку №1298 від 09.04.2021 становить 4118, 64 грн, який оплачений ФОП Федяк М.В. та підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 09.04.2021 № 0.0.2081513886.1 (а.с.98-99, т.1).
З метою відновлення свого порушеного права внаслідок протиправної поведінки та неправомірних дій Волинської митниці Держмитслужби, 17.05.2021 ФОП Федяк М.В. звернулась із заявою до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Івано-Франківське відділення) про проведення економічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання визначення збитків через незаконні дії Волинської митниці Держмитслужби, котрі призвели до розірвання та втрати ФОП Федяк М.В. контракту, судових витрат та загальний розмір збитків, що було завдано ФОП Федяк М.В. незаконними діями митного органу - Волинської митниці Держмитслужби у спосіб складання неправомірного протоколу № 0801/20500/20 від 08.11.2020 та вилучення вантажу.
На вирішення експертного дослідження поставлені питання:
1.Яким є розмір збитків, що його було завдано ФОП Федяк Мар`яні Василівні через незаконні дії митного органу - Волинської митниці Держмитслужби, котрі призвели до розірвання та втрати Подавцем ФОП Федяк М. В., Контракту №16/9/20 від 16.09.2020 на продажу товарів? 
2. Яким є розмір витрат, що їх було завдано ФОП Федяк Мар`яні Василівні через незаконні дії митного органу - Волинської митниці Держмитслужби, котрі були понесені Заявником для здійснення захисту своїх прав та інтересів у судах, як судові витрати? 
3. Яким є загальний розмір збитків, що його було завдано ФОП Федяк Мар`яні Василівні незаконними діями митного органу - Волинської митниці Держмитслужби у спосіб складання неправомірного протоколу №080120500/20 від 08.11.2020 та вилучення товару: "пиломатеріали дубові, обрізні, дошка, розмір: 29-30*80-275*320-2450 мм., не стругані, не шліфовані, не мають торцевих з`єднань, на дерев`яних прокладках, та обв`язані поліетиленовою стрічкою. Всього: 19,883м3. Вага брутто - 21900 кг."?
Згідно висновку №1189/21-28/1251/1252/21-28 від 26.05.2021 (а.с.84-97, т.1):
1. Розмір збитків, що його було завдано ФОП Федяк Мар`яні Василівні через дії митного органу - Волинської митниці Держмитслужби, котрі призвели до розірвання та втрати Подавцем ФОП Федяк М.В. контракту №16/9/20 від 16.09.2020 на продаж товарів, може становити 2 545 799,06 грн.
2. Розмір витрат, що їх було завдано ФОП Федяк Мар`яні Василівні через дії митного органу - Волинської митниці Держмитслужби, котрі були понесені Заявником для здійснення захисту своїх прав та інтересів у судах, як судові витрати, становить 89 325,00 грн.
3. Загальний розмір збитків, що його було завдано ФОП Федяк Мар`яні Василівні діями митного органу - Волинської митниці Держмитслужби у спосіб складання протоколу №0801/20500/20 від 08.11.2020 та вилучення товару: "пиломатеріали дубові, обрізні, дошка, розмір: 29-30*80-275*320-2450 мм., не стругані, не шліфовані, не мають торцевих з`єднань, на дерев`яних прокладках, та обв`язані поліетиленовою стрічкою. Всього: 19,883м3. Вага брутто - 21900 кг.", може становити 2663449,49 грн.
Вартість проведення експертизи №1189/21-28 від 26.05.2021 згідно рахунку №1722 від 17.05.2021 становить 7001,69 грн, який оплачений ФОП Федяк М.В. та підтверджується квитанцією АТ КБ Приватбанк від 20.05.2021 № 0.0.2133064822.1 (а.с.100-101, т.1).
Як слідує з матеріалів справи та доводів представника позивача, для відновлення свого порушеного права ФОП Федяк М.В. скористалась правовою допомогою адвоката під час розгляду справи у Любомльському районному суді, Волинському апеляційному суді, що завершилось закриттям провадження у справі № 163/3332/20 відносно ФОП Федяк М.В. за ознаками ч.1 ст. 483 Митного кодексу України на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП та відноситься до реальних збитків, і не стягувались судом, в силу специфіки судочинства у такій категорії справ.
Відповідно до Акту виконаних робіт та проведення розрахунків від 15.02.2021 №1 до Договору про надання правової допомоги № 39-172020 від 23.12.2020, ФОП Федяк М.В. сплатила 38 475 грн. адвокату Гриб О.В. за послуги, пов`язані з наданням правової допомоги адвокатом та супроводу справи № 163/3332/20 у Любомльському районному суді (І інстанція, а.с.102, т.1).
Відповідно до Акту виконаних робіт та проведення розрахунків від 20.04.2021 №2 до Договору про надання правової допомоги № 39-1/2020 від 23.12.2020, ФОП Федяк М.В. сплатила 40 850 грн. адвокату Гриб О.В. за послуги, пов`язані з наданням правової допомоги адвокатом супроводу справи № 163/3332/20 у Волинському апеляційному суді (ІІ інстанція, а.с.103,т.1).
З метою досудового врегулювання спору, позивач 01.06.2021 вих.№03-Л/2021 зверталася до Волинської митниці Держмитслужби про відшкодування збитків в розмірі 2663449,49 грн. (а.с.56-57, т.1).
24.06.2021 Волинська митниця Держмитслужби на лист - претензію від 01.06.2021 №03-Л/2021 щодо безпідставного та протиправного вилучені товару по протоколу про порушення митних правил №0801/20500/20 від 08.11.2020 повідомила позивача про наступне: "Правові відносини, які виникли між Волинською митницею Держмитслужби та ФОП Федяк Мар`яною Василівною щодо складання протоколу про порушення митних правил не є господарськими в розумінні положень ст. 2-3 Господарського кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.546 МК України митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. Безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи. Згідно п.10 ч.2 ст.544 МК України серед основних завдань митних органів, визначених ч.2 вказаної статті, є запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України.        При цьому, чинним законодавством чітко визначено їх повноваження при реалізації вказаних завдань. Тобто, відносини, які виникли між Волинською митницею Держмитслужби як суб`єктом владних повноважень та ФОП Федяк Мар`яною Василівною є публічно-правовими (адміністративно- правовими). Згідно ч.1 ст.4 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього Кодексу, серед інших, адміністративні та інші відносини управління за участі суб`єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб`єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб`єкта господарювання" (а.с.58-59, т.1).
Як наслідок вищезаначеного, фізична особа-підприємець Федяк Мар`яна Василівна звернулася з позовом до Волинської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення 2 998 662,81 грн., в т.ч.:
- 352177,31 грн. реальні збитки:
- 253918,42 грн. різниця вартості пошкодженого товару;
- 8500,00 грн. вартість наданих послуг ФОП Попик Л.Я. по перевезенню вантажу з складу митного контролю;
- 11120,33 грн. проведення експертиз (4118,64+7001,69),
- 79325,00 грн. розгляд справи № 163/3332/20 у судах І та ІІ інстанціях (38475,00+40850,00). 
- 100000,00 грн. моральна шкода;
- 2545799,06 грн. упущена вигода.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21 вищевказаний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця Федяк Мар`яни Василівни (ід. номер НОМЕР_1 ) 308 037, 06 грн., в т.ч.: 258 037, 06 грн. збитків та 50 000, 00 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами     ст.16 Цивільного кодексу України     кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2      статті 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до ст. 55 Конституції України    права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.
Щодо вимоги про стягнення матеріальних збитків судом апеляційної інстанції враховано наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України    однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду є заподіяння майнової шкоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2     ст. 22 ЦК України    особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під збитками, відповідно до ч. 2     ст. 224 ГК України, розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
За вимогами ч.1 ст. 225 ГК України     до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
За загальним правилом відшкодування шкоди, унормованим ст. 1166 ЦК України           майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Однак, за спеціальним правилом відшкодування шкоди, що міститься в ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).
Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням та шкодою.
Так, позивач зазначає, що реальні збитки, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., у кількості 19,883 м3, а також витрати, які вона зробила для відновлення свого порушеного права складаються із: 
- значного пошкодження та втрати товарного вигляду вилучених пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., у кількості 19,883 м3, що унеможливило їх подальший експорт в Естонію та виконання Контракту з AO "Tеchnomar & Adrem», що підтверджується експертним дослідженням № 873/21-28 від 29.04.2021;
- витрат, пов`язаних з організацією та замовленням експертного дослідження №873/21- 28 від 29.04.2021, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (Івано-Франківським відділенням);
- організації перевезення вилученого вантажу з складу митного органу (Волинська область) на склад ФОП Федяк М.В. у Івано-Франківську область; 
- витрат на правову допомогу.
Позивач доводить, що вартість пиломатеріалів дубових, обрізних, дошки, розміром 29-30*80- 275*320-2450 мм., не струганих, не шліфованих, загальним об`ємом 19, 892 м3, суттєво зменшилась. За митною декларацією від 27.10.2020 №UA 209250/2020/021710,- вартість експортної операції становила 11417, 49 євро, (станом на день складання протоколу 08.11.2020 - 383145,49 грн.), а вартість згідно експертного дослідження № 873/21-28 від 29.04.2021 визначена експертом - 129227,07 грн.
Зауважує, що у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, позивач зазнала реальних збитків внаслідок неправомірних дій Волинської митниці Держмитслужби по складанню протоколу про порушення митних правил № 0801/20500/20 від 08.11.2020, тимчасовому вилученню товару та зберіганню його у непридатних для такої категорії товару умовах, на складі митного органу.
У даному випадку протиправність поведінки Волинської митниці Держмитслужби підтверджується відсутністю доказів порушення митних правил позивачем, а відтак і законних підстав для складання протоколу про порушення митних правил № 0801/20500/20 від 08.11.2020,  що підтверджено Постановою JІюбомльського районного суду від 11.02.2021 року у справі №163/3332/20, яка набрала законної сили.
Так, розглядаючи адміністративну справу, суд прийшов до висновку про відсутність в діях Федяк М.В. ознак адміністративного правопорушення в силу того, що диспозиція статті, яку застосувала посадова особа митного органу не містить такого складу правопорушення, тобто формулювання правопорушення в протоколі не відповідає закону, не утворює жодного із складів порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.   
Згідно статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 9 постанови Пленуму ВС України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6 "При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.
Постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду".
Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
Вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання зазначеного в позовній заяві доходу. 
В підтвердження значного пошкодження та втрати товарного вигляду вилучених пиломатеріалів обрізних, дошки розміром 29-30*80-275*320-2450 мм., у кількості 19 м3, що унеможливлює їх подальший експорт в Естонію та виконання Контракту з АО "Technomar &Adrem", позивач надає експертне дослідження за результатами проведення товарознавчої експертизи №873/21-28 від 29.04.2021.
Суд першої інстанції погодився з висновком експерта, що збитки, завдані неправомірними діями Волинської митниці Держмитслужби ФОП Федяк М.В. становлять 253918,42 грн. та задоволив дану вимогу. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого суду щодо стягнення цієї суми на користь позивача, однак вважає, що дана сума збитків складається з суми реальних збитків і з суми неотриманого доходу. Так, згідно матеріалів справи, витрати позивача, понесені для відправлення 3-ої партії пиломатеріалів дубових обрізних згідно контракту №16/9/20 від 16.09.2020 становлять 157552,50 грн. (133 380,00 грн. - вартість округлого лісоматеріалу; 16 672,50 грн. - вартість послуг порізки; 5000,00 гри. - вартість послуг погрузки та торцовки; 2500,00 грн. - вартість послуг митного брокера по оформленню). При цьому позивачу повернутий товар на суму 129227, 07 грн. Тому сума реальних збитків позивача становить різницю  між сумою витрат та вартістю повернутого товару, що дорівнює 28325,43 грн. 
Враховуючи, що згідно інвойсу № 03 від 26.10.2020 ФОП Федяк М.В. могла отримати дохід від поставки партії товару згідно контракту №16/9/20 від 16.09.2020 в розмірі 11 417,49 євро, що в гривневому еквіваленті станом на дату інвойсу становить 383045,37 грн. (офіційний курс валют згідно даних Національного банку України становив 33,549 гри. за 1 євро), то упущена вигода ФОП Федяк М.В. від поставки тільки 3-ої партії товару становить 225492,87 грн. (383045,37-157552,50). Однак, враховуючи що суд визначив розмір реальних збитків у сумі 28325, 43 грн., то до стягнення у формі неотриманого доходу підлягає 197167,44 грн. (225492,87 -28325,43) різниці вартості пошкодженого товару та 4118, 64 грн. – витрат за проведення даної експертизи.
Щодо вимоги про включення до реальних збитків витрат на правову допомогу під час розгляду справи №163/3332/20 у Любомльському районному суді Волинської області та Волинському апеляційному суді в розмірі 79325,00 грн., колегія суддів зазначає, що витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат та відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень господарського законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.
Витрати із надання правової допомоги (оплати послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. 
Законодавством не передбачено можливості стягнення витрат на оплату правової допомоги в адміністративній справі у порядку господарського судочинства, як і немає правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства, а отже колегія суддів констатує, що вищевказана вимога заявлена безпідставно.
Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 01.06.2020 у справі №910/12945/19 та постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №925/245/19.
Щодо вимоги про стягнення вартості наданих послуг ФОП Попик Л.Я. по перевезенню вантажу з складу митного контролю в розмірі 8500,00 грн., судом апеляційної інстанції враховано наступне.
23.04.2021 ФОП Федяк М.В. уклала договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню зазначеного вантажу з ФОП Попик Л.Я. з м. Ковель Волинської області до складу ФОП Федяк М.В. у смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області. Вартість перевезення становила 8500 гривень (п.3.1 договору), (а.с.105, т.1).
З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази оплати позивачем ФОП Попику Л.Я. послуг перевезення в розмірі 8500,00 грн., що не заперечувалось позивачем, то  вимога про стягнення вартості наданих послуг ФОП Попик Л.Я. по перевезенню вантажу з складу митного контролю в розмірі 8500,00 грн. правомірно не підлягає до задоволення.
ФОП Федяк М.В. з метою відновлення свого порушеного права внаслідок протиправної поведінки та неправомірних дій Волинської митниці Держмитслужби 17.05.2021 звернулась із заявою до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Івано-Франківське відділення) про проведення економічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання визначення збитків через незаконні дії Волинської митниці Держмитслужби, котрі призвели до розірвання та втрати ФОП Федяк М.В. контракту, судових витрат та загальний розмір збитків, що було завдано ФОП Федяк М.В. незаконними діями митного органу - Волинської митниці Держмитслужби у спосіб складання неправомірного протоколу № 0801/20500/20 від 08.11.2020 року та вилучення вантажу.
Розмір упущеної вигоди визначався з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії Волинської митниці Держмитслужби, розумних витрат на отримання доходів, які вона понесла би, якби не відбулося порушення права.
При обрахуванні розміру упущеної вигоди експертом враховано тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби права ФОП Федяк М.В. не були порушені, у зв`язку з неправомірними діями та протиправною поведінкою державного органу - Волинської митниці Держмитслужби та детально описані у висновку експерта за результатами проведення економічного дослідження № 1189/21-28/1251/1252/21-28 від 26.05.2021.
Згідно висновку експерта №1189/21-28/1251/1252/21-28 від 26.05.2021, розмір втраченого прибутку, що завдано ФОП Федяк М.В. через дії державного органу - Волинської митниці Держмитслужби, які призвели до розірвання та втрати контракту №16/9/20 від 16.09.2020 на продаж товару може становити 2 545 799, 06 грн.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що висновок експертного дослідження №1189/21-28/1251/1252/21-28 від 26.05.2021 не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне.
Так, ч. 1 ст. 101 ГПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 101 ГПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Частиною 6 ст. 101 ГПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. 
Разом з тим, у висновку експертного дослідження №1189/21-28/1251/1252/21-28 від 26.05.2021 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.
Відповідно до ст. 77 ГПК допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18.
На підтвердження розміру упущеної вигоди позивач долучила до матеріалів справи тільки висновок експерта №1189/21-28/1251/1252/21-28 від 26.05.2021, інші докази в матеріалах справи відсутні, а тому на думку суду апеляційної інстанції позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження суми упущеної вигоди в розмірі 2 545 799, 06 грн.
Не підлягає стягненню також вартість проведення даного еспертного дослідження, оскільки 7001, 69 грн. не є реальними збитками позивача, так як висновок експерта не був взятий до уваги судом.
Розглядаючи вимогу про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до     статті 23 ЦК      України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав,       яка полягає: у       фізичному болю та стражданнях,           яких       фізична особа       зазнала у       зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За правилами частини 3     статті 23 ЦК      України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,       погіршення       здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягала ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Моральна шкода компенсується грішми, іншим майном або в       інший спосіб.       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як слідує з доводів позивача, остання вважає, що ситуація, яка виникла у зв`язку з протиправною поведінкою та неправомірними діями Волинської митниці Держмитслужби щодо складання протоколу про порушення митних правил №0801/20500/20 від 08.11.2020 та вилучення вантажу на час розгляду справи у суді призвела до приниження її ділової репутації, оскільки остання повинна була доводити в судових інстанціях (Любомльський районний суд та Волинський апеляційний суд) свою правоту та спростовувати припущення посадової особи митного органу щодо вчинення нею будь яких правопорушень, відтак повинна бути відшкодована. 
З урахуванням обставин, які виникли після неправомірного складання протоколу про порушення митних правил №0801/20500/20 від 08.11.2020, серед яких практично припинено здійснення зовнішньоекономічної діяльності з контрагентом AO "Tеchnomar & Adrem", розірвання контракту, втрати доходів від нього, стрес та переживання, пов`язані з провадженням та розглядом справи в судах, враховуючи розумність, справедливість та співвмірність з неправомірними діями та протиправною поведінкою Волинської митниці Держмитслужби, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн.
Позивач стверджує, що внаслідок подій 08.11.2020 заподіяння їй шкоди матеріального характеру виникає моральна шкода, оскільки ці події викликали у позивача моральні страждання та завдали шкоди психічному стану пацієнта, що підтверджується довідкою №2103 від 27.09.2021 Комунального некомерційного підприємства "Делятинський центр медико-санітарної допомоги" Делятинської селищної ради, медичною карткою амбулаторного хворого від 17.09.2013 (а.с.168-174, т.1).
Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджують дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого, це можуть бути висновок спеціаліста психолога або висновок судового експерта психолога, показання свідків (свідчення друзів, колег), характеристика з місця роботи, виписки з лікарні, якщо потерпілий звертався по допомогу до лікаря невролога чи психіатра, рахунки від приватних психологів чи проходження спеціальних курсів реабілітації. 
Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом.
Оскільки внаслідок протиправних дій відповідача, позивач поніс реальні збитки, остання була певний час на лікувальні, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого від 17.09.2013, що негативно вплинуло на стан її здоров`я, то позивач має право на відшкодування моральної шкоди. Проте, керуючись засадами розумності та виваженості, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру заявленої до стягнення моральної шкоди - до 50000,00 грн.
З даним висновком колегія суддів погоджується та вважає такий розмір співмірним до понесених позивачем моральних та фізичних страждань та інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями митного органу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
З огляду на наведене, стягнення з Волинської митниці Держмитслужби завданих позивачу збитків здійснюється з Державного бюджету України.
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, безпідставними. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подані апеляційні скарги, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в них доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційних скарг покладається на апелянтів.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                                                                                                                                                                                                      
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Федяк Мар`яни Василівни, Волинської митниці Держмитслужби та Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі №903/692/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.
3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області. 

Повний текст постанови складений 23 травня 2022 року.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.