УХВАЛА

19 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 280/7846/20
адміністративне провадження № К/990/8538/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року 
у справі №280/7846/20
за позовом ОСОБА_1 
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України, 
про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої суддівської винагороди,-
ВСТАНОВИВ:
11 квітня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі №280/7846/20.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2022 року відмовлено скаржнику в задоволенні клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними та про відстрочення сплати судового збору, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та несплатою судового збору.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 0102935786735) копія ухвали суду від 19 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху отримана представником скаржника 29 квітня 2022 року.
11 травня 2022 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання скаржника про визнання поважними причин пропуску, поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції із зазначенням причин пропуску цього строку та повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на касаційне оскарження, відповідач зазначає, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку на можливість поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у разі звернення учасника справи до Верховного Суду з касаційною скаргою на підставі частини першої статті 329 КАС України.
Крім того, скаржник наголошує про вжиття ним заходів щодо усунення недоліків касаційних скарг, що слугували підставою для їх повернення. Скаржник зазначає, що двічі звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду касаційні скарги повернуто скаржнику та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні, яке надійшло до Верховного Суду 11 травня 2022 року, Судом з`ясовано наступне.
Відповідно до вимог частини третьої  статті 329 КАС України  строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених  частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
Суд звертає увагу скаржника, що приписами  статті 44 КАС України  встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями  КАС України  чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
При цьому Верховний Суд окремо наголошує, що при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу, а саме з моменту закінчення встановленого  КАС України  строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше та з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою.
Суд акцентує увагу скаржника, що в ухвалах Верховного Суду про повернення касаційної скарги відповідачу було роз`яснено, що з урахуванням змін до  КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Водночас, при поданні повторних касаційних скарг скаржником не взято до уваги роз`яснення щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині визначення підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України.
Разом з цим, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність до  статті 330 КАС України. При цьому, такі дії залежали виключно від скаржника.
Разом з цим суд касаційної інстанції зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою до Верховного Суду в найкоротші строки.
Крім цього Судом з`ясовано, що в поданні повторної касаційної скарги лише 31 січня 2022 року, тобто через 14 днів з моменту, коли особа дізналася про повернення судом поданої нею вперше касаційної скарги, та в поданні касаційної скарги втретє через 38 днів (з моменту отримання ухвали про повернення повторної касаційної скарги), Суд не вбачає наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.
Також Суд акцентує вагу на тому, що органи державної влади (Територіальні управління Державної судової адміністрації України), маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Запорізькій області  не вказано поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для повторного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений  статтею 329 КАС України, відповідачем не наведено.
Станом на день постановлення цієї ухвали на виконання ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2022 року, будь-яких інших заяв чи клопотань від скаржника до суду не надходило.
Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Згідно пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на наведене та виходячи з того, що на вимогу суду скаржником не наведено інших причин поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 11 січня 2022 року про повернення вперше поданої касаційної скарги (17 січня 2022 року) до повторного подання касаційної скарги (31 січня 2022 року), та з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2022 року про повернення вдруге поданої касаційної скарги (21 лютого 2022 року) до подання касаційної скарги втрете (30 березня 2022 року), у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями  3,  329,  333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
1.  В задоволені клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 11 травня 2022 року про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі №280/7846/20.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду