ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 р. 	Справа № 440/12537/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Курило Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Слободянюк Н.І., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 13.12.21  по справі № 440/12537/21
за позовом        ОСОБА_1  
до        Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги                         
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до  Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо розгляду заяви ОСОБА_1 . П-1464 від 29.06.2021 у частині призначення захисника для складання процесуальних документів до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України;
- зобов`язати Полтавський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги  розглянути заяву П-1464 від 29.06.2021 та забезпечити надання правової допомоги у частині призначення захисника для складення документів процесуального характеру;
- стягнути з Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправну бездіяльність відповідача стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 в частині призначення захисника для складання процесуальних документів, внаслідок чого позивача позбавлено права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги. У зв`язку з цим позивачу завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем в сумі 10000,00 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі та з 24.05.2015 відбуває покарання в ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)".
ОСОБА_1 через ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" вих. №П-1464 від 29.06.2021 направив до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги заяву від 29.06.2021 вх.№1097/01-24 від 01.07.2021, в якій просив призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, зокрема: до Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області та Державної казначейської служби України адвокатського запиту, трьох заяв та клопотання про прийняття на виконання виконавчих листів та рішення суду по справах №532/187/19, №554/10771/19 та №554/2026/20 про стягнення моральної шкоди, подання доказів про завдання моральної шкоди.
Листом Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 06.07.2021 №01-24/1042 на заяви позивача від 29.06.2021 №П-1463 та №1464 повідомлено про те, що у відповідь на його заяви надається безоплатна первинна правова допомога як вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права та свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Проаналізувавши його заяви, йому  роз`яснюється порядок  подання заяви до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на виконання рішення суду про стягнення коштів. Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» №845 від 03 серпня 2011 року та Закону України «Про виконавче провадження» для належного виконання рішення судів по справах, зокрема №532/187/19, №554/10771/19 та №554/2026/20 йому необхідно звернутися із заявами про прийняття до виконання рішень про стягнення коштів до Головного управління  Державної казначейської служби України у Полтавській області (примірний зразок заяви про виконання рішення суду для подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області додано), а також повідомлено адресу та контакти такого Головного управління.
Як свідчать матеріали справи, адвокат Гальченко Наталія Григорівна звернулася до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з адвокатським запитом від 02.09.2021 №57 (вх.№1475/01-24 від 02.09.2021) про надання інформації чи була надана ОСОБА_1 відповідь з відмовою у наданні правової допомоги згідно його заяв від 29.06.2021 №П-1463 та №П-1464.
Листом Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги  від 06.09.2021 №01-24/1372 повідомлено ОСОБА_2 про те, що у відповідь на заяви від 29.06.2021 №П-1463 від 29.06.2021 та №П-1464 ОСОБА_1 надано безоплатну первинну правову допомогу листом вих.№1042/01-24 від 06.07.2021.
13.09.2021 адвокат Гальченко Наталія Григорівна звернулася до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із адвокатським запитом №58  (вх.№1518/01-24 від 13.09.2021) про надання належним чином засвідченої копії листа від 06.07.2021 №1042/01-24, в якому повідомляється про надання первинної правової допомоги ОСОБА_1 .
За результатами розгляду адвокатського запиту № 58 відповідачем надано ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію листа від 06.07.2021 №1042/01-24 про надання безоплатної  первинної правової допомоги.
Вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність щодо нерозгляду заяви від 29.06.2021 №П-1464 у частині призначення захисника для складання процесуальних документів до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Положеннями Закону України від 02.06.2011 №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу"  (надалі - Закон № 3460-VI) врегульовано зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.
Так, відповідно до ст. 1 Закону №3460-VI, безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел; правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.
Згідно з ст. 3 Закону №3460-VI, право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 7 Закону №3460-VI, безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань; 3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок; 4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.
Згідно з ст. 8 Закону №3460-VI, право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.
Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5, 8 ст. 10 Закону №3460-VI, звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, надсилаються або подаються особами, які досягли повноліття, безпосередньо до центральних та місцевих органів виконавчої влади, територіальних органів центральних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі письмового звернення осіб про надання будь-якого з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, з питань, що віднесені до їх повноважень, зобов`язані надати такі послуги протягом 30 календарних днів з дня надходження звернення.
Якщо у зверненні особи міститься лише прохання про надання відповідної правової інформації, така правова допомога надається не пізніше п`ятнадцятиденного терміну з дня отримання звернення.
Якщо під час розгляду звернення про надання безоплатної первинної правової допомоги встановлено, що особа потребує надання безоплатної вторинної правової допомоги, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який розглядає звернення, зобов`язаний роз`яснити особі або її законному представникові порядок подання звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону №3460-VI, безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону №3460-VI, право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.
Згідно з ст. 15 Закону №3460-VI, суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 16 Закону №3460-VI, Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) та місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги.
Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням.
Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.
Згідно із п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 17 Закону №3460-VI, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 19 Закону №3460-VI, у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи.
Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VI, особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; 3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; 5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.
Порядок надання безоплатної правової допомоги працівниками місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який затверджений наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 28.01.2019 № 2 (надалі - Порядок №2), визначає основні характеристики моделі гарантованого державою надання безоплатної первинної та вторинної правової допомоги, передбачені законодавством, працівниками місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - центри).
Відповідно до п. 2 Порядку №2, під час надання безоплатної первинної правової допомоги (далі - БППД) працівник центру, зокрема: 2) з`ясовує суть питання клієнта та у разі необхідності пропонує клієнту надати центру для ознайомлення документи, на яких ґрунтується звернення, сканує їх та вносить до КІАС. Під час надання БППД працівник центру використовує копії документів, наданих клієнтом; 5) визначає вид БППД: надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації; 6) з`ясовує, у якій формі та у який спосіб клієнту зручно отримати БППД (усно або письмово), за необхідності узгоджує з клієнтом час для надання правової послуги; 7) після використання матеріалів довідково-інформаційної платформи правових консультацій "WikiLegalAid", аналізу актів законодавства, судової практики тощо надає клієнтові: актуальну та повну правову інформацію, консультацію або роз`яснення; складений документ непроцесуального характеру; інформацію, консультації та роз`яснення у простій, доступній і зрозумілій формі; 8) консультації/роз`яснення з правових питань надає клієнту у письмовій формі протягом 10 днів з моменту звернення та дотримується такої структури: суть питання, з яким звертається клієнт; посилання на акти законодавства; судову практику (аналіз практики та узагальнення органів судової влади у разі їх наявності); роз`яснення уповноважених державних органів (за необхідності); зразки документів, цивільно-правових договорів тощо (за необхідності); пропозиції щодо можливих варіантів вирішення питання, з яким звернувся клієнт, у тому числі альтернативних способів (за наявності); висновок/рекомендацію для вирішення правового питання. Документи, зазначені в абзацах 3 - 5 цього підпункту мають містити вихідні реквізити (дата та номер). Зазначена консультація підписується працівником центру, який її складав, та реєструється в установленому порядку.
Згідно з п. 3 Порядку № 2, під час надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - БВПД) працівник центру, зокрема: 1) надає БВПД в межах повноважень, визначених наказом центру про уповноваження працівника центру для надання такої допомоги (далі - наказ), а також звернення клієнта про надання БВПД, на підставі якого центром прийнято рішення про надання БВПД; 2) не пізніше п`яти робочих днів після прийняття наказу проводить перше конфіденційне побачення з клієнтом, з`ясовує обставини справи, отримує від нього інформацію, що має правове значення, ознайомлюється з наявними у клієнта документами. У разі необхідності отримання інформації чи документів, що можуть бути надані виключно клієнтом, повідомляє про це клієнта та роз`яснює неможливість подальшого надання БВПД без наданих клієнтом інформації чи документів; 3) після вивчення обставин справи переконується у наявності фактичних і правових підстав щодо вирішення питання, з яким звернувся клієнт до центру, та повідомляє клієнту, який орієнтовний час і обсяг роботи необхідний для надання БВПД та які можливі правові наслідки у разі досягнення результату, що бажає клієнт. При цьому не гарантує клієнтові досягнення певного результату виконання наказу та не сприяє прямо або опосередковано формуванню у нього необґрунтованих сподівань, а також уявлення, що працівник центру може вплинути на результат іншими засобами, крім сумлінного виконання своїх обов`язків. За результатами обговорення з клієнтом узгоджує правову позицію у справі та оформляє протокол узгодження правових питань, примірна форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; 4) пропонує клієнту надати довіреність із визначеним обсягом повноважень; 9) інформує клієнта про стан розгляду справи та погоджує з ним процесуальні дії, вчинення/невчинення яких може вплинути на результат розгляду справи; 13) у разі складання документів процесуального характеру, зобов`язаний до подання таких документів до суду ознайомити клієнта з їх змістом, про що робиться відмітка на копії документа, що зберігається в досьє. Якщо клієнт: не згоден зі змістом чи формою документа процесуального характеру, складеного працівником центру, правовою позицією, викладеною у ньому, працівник центру відображає зауваження клієнта на копії документа, що зберігається в досьє; наполягає на внесенні змін до складеного працівником центру документа процесуального характеру, такі зміни вносяться з одночасним письмовим роз`ясненням про можливі правові наслідки, що засвідчується підписом клієнта. За відсутності можливості оформити зазначене узгодження робить відповідну відмітку на копії документа процесуального характеру, що зберігається в досьє; 15) якщо звернення клієнта стосується складення процесуального документа без представництва в суді, має роз`яснити порядок подання такого документа, наслідки розгляду, процесуальні права та обов`язки клієнта; 16) у разі пропущення процесуальних строків та за наявності підстав, передбачених законодавством, готує і заявляє клопотання про поновлення процесуальних строків; 17) за наявності правових підстав під час подання позовної заяви до суду готує обґрунтоване клопотання про відстрочення/розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення клієнта від їх сплати; 18) у разі, якщо судове провадження розпочато, для формування правової позиції, ознайомлення зі значним обсягом матеріалів та в інших необхідних випадках готує для клієнта клопотання про відкладення розгляду справи/оголошення перерви, ознайомлюється з матеріалами справи; 19) якщо представляє інтереси відповідача, за наявності правових підстав та виходячи з виробленої правової позиції, подає відзив, заперечення, а за необхідності - зустрічний позов; 20) з урахуванням узгодженої з клієнтом правової позиції в межах повноважень, наданих йому клієнтом, бере участь в судових засіданнях у судах всіх інстанцій; 21) у разі необхідності заперечує проти задоволення судом вимог, заяв та клопотань інших учасників процесу, що суперечать законним інтересам клієнта, висловлює власні доводи, міркування та заперечення по суті справи, виходячи з узгодженої з клієнтом правової позиції; 23) подає докази разом із поданням позовної заяви / відзиву / письмових пояснень третьої особи. З урахуванням узгодженої з клієнтом правової позиції готує і подає заперечення проти задоволення судом клопотань іншої сторони про долучення до матеріалів судової справи доказів після встановленого законом строку; 24) під час судового розгляду бере участь у дослідженні доказів, за необхідності подає усні й письмові клопотання, пояснення, заявляє відводи та подає клопотання про залучення учасників процесу, які повинні бути залучені до справи, бере участь у допитах, судових дебатах, інших процесуальних діях.
Тобто, право на отримання безоплатної правничої допомоги гарантовано Конституцією України, а зміст і порядок реалізації такого права визначено у Законі №3460-VI. Всі особи мають право на надання безоплатної первинної правової допомоги, яка передбачає, зокрема надання правової інформації, надання консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру) та надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації. Перелік категорій осіб, які мають гарантоване право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, визначено в ч. 1 ст. 14 Закону №3460-VI, до яких, зокрема, належать особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі. Надання безоплатної вторинної правової допомоги передбачає такі види правової допомоги: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
Отже, надання правової допомоги із складення документів процесуального характеру відноситься до безоплатної вторинної правової допомоги, а складення документів непроцесуального характеру належить до безоплатної первинної правової допомоги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач має право на отримання безоплатної первинної правової допомоги, а також на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі та з 24.05.2015 відбуває покарання в Полтавській установі виконання покарань (№23).
Як вже вище зазначалось, з метою реалізації свого права на отримання безоплатної правової допомоги позивач через ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" направив до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги заяву від 29.06.2021, в якій просив призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, зокрема: до Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області та Державної казначейської служби України адвокатського запиту, трьох заяв та клопотання про прийняття на виконання виконавчих листів та рішення суду по справах №532/187/19, №554/10771/19 та №554/2026/20 про стягнення моральної шкоди, подання доказів про завдання моральної шкоди.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України, захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Кримінального процесуального кодексу України, захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).
Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон № 5076-VI), адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності є, зокрема складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
Тобто, захисником призначається адвокат для надання такого виду вторинної правової допомоги як захист у межах здійснення кримінального провадження, в тому числі щодо складення документів процесуального характеру.
З урахуванням вказаного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання, стосовно яких позивач просив надати правову допомогу у заяві від  29.06.2021, щодо складення до Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області та Державної казначейської служби України адвокатського запиту, трьох заяв та клопотання про прийняття на виконання виконавчих листів та рішення суду по справах №532/187/19, №554/10771/19 та №554/2026/20 про стягнення моральної шкоди, подання доказів про завдання моральної шкоди,  не стосувалися  здійснення його захисту в межах кримінального провадження. Також така заява позивача не стосувалася питання складення документів процесуального характеру, оскільки складення адвокатського запиту, заяв та клопотання щодо звернення до примусового виконання виконавчих листів та рішень судів не передбачено положеннями процесуального права, а передбачено положеннями матеріального права, зокрема Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Відтак, враховуючи зміст заяви ОСОБА_1 від 29.06.2021 щодо надання правової допомоги зі звернення до примусового виконання виконавчих листів та судових рішень, суд  першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем правомірно надана позивачу листом №01-24/1042 від 06.07.2021 безоплатна первинна правова допомога (шляхом роз`яснення порядку подання заяви про прийняття на виконання виконавчих документів та надання відповідного зразка заяви), а не безоплатна вторинна правова допомога, надання якої передбачає видачу центром про надання безоплатної вторинної правової допомоги наказу та доручення з питань захисту, представництва інтересів та складення процесуальних документів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідачем допущено бездіяльність щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 29.06.2021 №П-1464 у частині призначення захисника для складання процесуальних документів, що призвела до позбавлення позивача права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.
Враховуючи, що позивачу надано безоплатну первинну правову допомогу за його заявою у формі роз`яснення (консультації) порядку звернення до примусового виконання виконавчих документів, отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність порушеного права позивача, а відтак і про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині  визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду заяви вих. №П-1464 від 29.06.2021 у частині призначення захисника для складання процесуальних документів до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України.
На підставі того, що решта позовних вимог є похідними від попередньої (основної) позовної вимоги, яка відповідно до висновків суду не підлягає задоволенню, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі №440/12537/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Курило