ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року
м. Київ
справа № 564/3329/21
провадження № 51-987км22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                           ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 8 лютого 2022 року про відмову у відкритті провадження.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені обставини
Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ухвалою від 21 грудня 2021 року відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Рівненський апеляційний суд ухвалою від 8 лютого 2022 року на підставі ст. 399 КПК відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_7 на зазначене рішення слідчого судді, оскільки воно не підлягає апеляційному оскарженню.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає висновки апеляційного суду про те, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, безпідставними та не відповідають Рішенню Конституційного Суду України другого сенату від 17 червня 2020 року   № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018 (1644/18), згідно якого положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).
Позиції учасників судового провадження
Прокурор вважає касаційну скаргу обґрунтованою та просить її задовольнити.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
З матеріалів провадження вбачається, що не погоджуючись з рішенням місцевого суду, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржував ухвалу слідчого судді на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції вказав, що  відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку. 
Разом з тим Рішенням Конституційного Суду України другого сенату від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018 (1644/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. 
Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, з моменту прийняття Рішення Конституційним Судом України скасовано обмеження на оскарження вищезазначених ухвал. 
Згідно висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі № 133/3337/19, якщо ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, постановлена до 17 червня 2020 року, і на час ухвалення Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 17  червня 2020 року    №  4-р(ІІ)/2020 та набрання ним чинності ще не закінчився встановлений у п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження певною особою такої ухвали слідчого судді, то в цієї особи виникає право апеляційного оскарження вказаної ухвали слідчого судді.
Тобто ухвалу Рівненського апеляційного суду від 8 лютого 2022 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, було постановлено після ухвалення Рішення Конституційним Судом України № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року. Апеляційний суд, відповідно, при прийнятті рішення керувався нормою кримінального процесуального закону, яка визнана неконституційною. Тому, це перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для  скасування оскарженого судового рішення. 
За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне й обґрунтоване рішення. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 8 лютого 2022 року про відмову у відкритті провадження скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                       ОСОБА_3