ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4091/20                                                                                 Суддя першої інстанції: Гаращенко В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 травня 2022 року                                                                                 м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                         - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року, яке проголошене о 15 год 47 хв та складене у повному обсязі 28 травня 2021 року, у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Азот» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року ПрАТ «Азот» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:
- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС щодо зарахування платежів єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків ПАТ «Азот» не датами фактичної сплати та списання коштів з рахунку, а іншими датами, згідно платіжних доручень: № 8307 від 10 жовтня 2017 року, № 8308 від 10 жовтня 2017 року, № 8309 від 10 жовтня 2017 року, № 8310 від 10 жовтня 2017 року, № 8327 від 10 жовтня 2017 року, № 8328 від 10 жовтня 2017 року, № 8415 від 10 жовтня 2017 року, № 8337 від 10 жовтня 2017 року, № 8500 від 02 жовтня 2017 року, № 8338 від 10 жовтня 2017 року, № 8339 від 10 жовтня 2017 року, № 8449 від 10 жовтня 2017 року, № 8340 від 10 жовтня 2017 року, № 8436 від 04 жовтня 2017 року, № 8400 від 10 жовтня 2017 року, № 8435 від 04 жовтня 2017 року, № 8433 від 10 жовтня 2017 року, № 8411 від 10 жовтня 2017 року, № 8412 від 10 жовтня 2017 року, № 8487 від 02 жовтня 2017 року, № 8471 від 04 жовтня 2017 року, № 8414 від 10 жовтня 2017 року, № 8473 від 04 жовтня 2017 року, № 8429 від 04 жовтня 2017 року, № 8455 від 05 жовтня 2017 року, № 8451 від 05 жовтня 2017 року, № 8493 від 02 жовтня 2017 року, № 8456 від 05 жовтня 2017 року, № 8477 від 04 жовтня 2017 року, № 8475 від 04 жовтня 2017 року, № 8643 від 23 жовтня 2017 року, № 8628 від 23 жовтня 2017 року, № 8630 від 23 жовтня 2017 року, № 8633 від 23 жовтня 2017 року, № 8634 від 23 жовтня 2017 року, № 10290 від 07 грудня 2017 року, № 11179 від 22 грудня 2017 року, № 10311 від 07 грудня 2017 року, № 10301 від 07 грудня 2017 року, № 10302 від 07 грудня 2017 року, № 10305 від 07 грудня 2017 року, № 10315 від 07 грудня 2017 року, № 10307 від 07 грудня 2017 року, № 10318 від 07 грудня 2017 року, № 10321 від 07 грудня 2017 року, № 10325 від 07 грудня 2017 року, № 10330 від 07 грудня 2017 року, № 36 від 05 січня 2018 року, № 44 від 05 січня 2018 року, № 46 від 05 січня 2018 року, № 49 від 05 січня 2018 року, № 51 від 05 січня 2018 року, № 57 від 05 січня 2018 року, № 62 від 05 січня 2018 року, № 382 від 22 січня 2018 року, № 771 від 05 лютого 2018 року, № 775 від 05 лютого 2018 року, № 832 від 07 лютого 2018 року, № 833 від 07 лютого 2018 року, № 836 від 07 лютого 2018 року, № 844 від 07 лютого 2018 року, № 846 від 07 лютого 2018 року, № 851 від 07 лютого 2018 року, № 852 від 07 лютого 2018 року, № 854 від 07 лютого 2018 року, № 855 від 07 лютого 2018 року, № 856 від 07 лютого 2018 року, № 868 від 07 лютого 2018 року, № 857 від 07 лютого 2018 року, № 858 від 07 лютого 2018 року, № 862 від 07 лютого 2018 року, № 879 від 07 лютого 2018 року, № 891 від 07 лютого 2018 року, № 893 від 07 лютого 2018 року, № 899 від 07 лютого 2018 року, № 1310 від 21 лютого 2018 року, № 1311 від 21 лютого 2018 року, № 1635 від 02 березня 2018 року, № 1636 від 02 березня 2018 року, № 1639 від 02 березня 2018 року, № 1727 від 05 березня 2018 року, № 1691 від 05 березня 2018 року, № 1693 від 05 березня 2018 року, № 1698 від 05 березня 2018 року, № 1735 від 05 березня 2018 року, № 1703 від 05 березня 2018 року, № 1709 від 05 березня 2018 року, № 1710 від 05 березня 2018 року, № 1711 від 05 березня 2018 року, № 1712 від 05 березня 2018 року, № 1713 від 05 березня 2018 року, № 1715 від 05 березня 2018 року, № 1721 від 05 березня 2018 року, № 1742 від 05 березня 2018 року, № 2239 від 22 березня 2018 року, № 2583 від 05 квітня 2018 року, № 2585 від 05 квітня 2018 року, № 2593 від 05 квітня 2018 року, № 2630 від 05 квітня 2018 року, № 2600 від 05 квітня 2018 року, № 2601 від 05 квітня 2018 року, № 2602 від 05 квітня 2018 року, № 2603 від 05 квітня 2018 року, № 2605 від 05 квітня 2018 року, № 2608 від 05 квітня 2018 року, № 2609 від 05 квітня 2018 року, № 2611 від 05 квітня 2018 року, № 2622 від 05 квітня 2018 року, № 3126 від 20 квітня 2018 року, № 2631 від 05 квітня 2018 року, № 2632 від 05 квітня 2018 року, № 3541 від 04 травня 2018 року, № 3573 від 04 травня 2018 року, № 3550 від 04 травня 2018 року, № 3554 від 04 травня 2018 року, № 3555 від 04 травня 2018 року, № 3557 від 04 травня 2018 року, № 3558 від 04 травня 2018 року, № 3559 від 04 травня 2018 року, № 3566 від 04 травня 2018 року, № 3570 від 04 травня 2018 року, № 4169 від 23 травня 2018 року, № 4580 від 06 червня 2018 року, № 4669 від 07 червня 2018 року, № 4582 від 06 червня 2018 року, № 4581 від 06 червня 2018 року, № 4593 від 06 червня 2018 року, № 4586 від 06 червня 2018 року, № 4654 від 07 червня 2018 року, № 4690 від 07 червня 2018 року, № 4662 від 07 червня 2018 року, № 4678 від 07 червня 2018 року, № 4666 від 07 червня 2018 року, № 5254 від 22 червня 2018 року, № 4670 від 07 червня 2018 року, № 4675 від 07 червня 2018 року, № 5643 від 06 липня 2018 року, № 5644 від 06 липня 2018 року, № 5666 від 06 липня 2018 року, № 5659 від 06 липня 2018 року, № 5660 від 06 липня 2018 року, № 5674 від 06 липня 2018 року, № 5661 від 06 липня 2018 року, № 5665 від 06 липня 2018 року, № 6283 від 20 липня 2018 року, № 6648 від 07 серпня 2018 року, № 6649 від 07 серпня 2018 року, № 6650 від 07 серпня 2018 року, № 6651 від 07 серпня 2018 року, № 6652 від 07 серпня 2018 року, № 6653 від 07 серпня 2018 року, № 6656 від 07 серпня 2018 року, № 6654 від 07 серпня 2018 року, № 6675 від 20 серпня 2018 року, № 6676 від 20 серпня 2018 року, № 6677 від 20 серпня 2018 року, № 6678 від 20 серпня 2018 року, № 6679 від 20 серпня 2018 року, № 6685 від 14 вересня 2018 року, № 6686 від 14 вересня 2018 року, № 6689 від 14 вересня 2018 року, № 6687 від 14 вересня 2018 року, № 6688 від 14 вересня 2018 року, № 6690 від 14 вересня 2018 року, № 6691 від 14 вересня 2018 року, № 6692 від 14 вересня 2018 року, № 9720 від 27 вересня 2018 року, № 6970 від 25 жовтня 2018 року, № 6971 від 25 жовтня 2018 року, № 6972 від 25 жовтня 2018 року, № 6990 від 22 листопада 2018 року, № 6991 від 23 листопада 2018 року, № 6992 від 23 листопада 2018 року, № 7006 від 07 грудня 2018 року, № 7011 від 13 грудня 2018 року, № 7009 від 07 грудня 2018 року, № 7007 від 07 грудня 2018 року, № 7010 від 07 грудня 2018 року, № 7008 від 07 грудня 2018 року, № 7013 від 07 грудня 2018 року, № 7014 від 07 грудня 2018 року, № 7012 від 13 грудня 2018 року, № 7030 від 21 грудня 2018 року, № 1 від 04 січня 2019 року, № 3 від 08 січня 2019 року, № 4 від 08 січня 2019 року, № 5 від 08 січня 2019 року, № 6 від 08 січня 2019 року, № 7 від 08 січня 2019 року, № 21 від 23 січня 2019 року, № 23 від 31 січня 2019 року, № 24 від 31 січня 2019 року, № 25 від 31 січня 2019 року, № 39 від 07 лютого 2019 року, № 40 від 07 лютого 2019 року, № 41 від 07 лютого 2019 року, № 42 від 07 лютого 2019 року, № 43 від 07 лютого 2019 року, № 57 від 07 лютого 2019 року, № 58 від 07 лютого 2019 року, № 59 від 26 лютого 2019 року, № 60 від 26 лютого 2019 року, № 61 від 26 лютого 2019 року, № 72 від 07 березня 2019 року, № 73 від 07 березня 2019 року, № 74 від 07 березня 2019 року, № 75 від 07 березня 2019 року, № 76 від 07 березня 2019 року, № 99 від 22 березня 2019 року, № 100 від 22 березня 2019 року, № 108 від 28 березня 2019 року, № 122 від 05 квітня 2019 року, № 123 від 05 квітня 2019 року, № 117 від 05 квітня 2019 року, № 118 від 05 квітня 2019 року, № 119 від 05 квітня 2019 року, № 120 від 05 квітня 2019 року, № 121 від 05 квітня 2019 року, № 148 від 22 квітня 2019 року, № 154 від 08 травня 2019 року, № 153 від 08 травня 2019 року, № 172 від 24 травня 2019 року, № 155 від 08 травня 2019 року, № 156 від 08 травня 2019 року, № 157 від 08 травня 2019 року, № 159 від 08 травня 2019 року, № 179 від 07 червня 2019 року, № 180 від 07 червня 2019 року, № 181 від 07 червня 2019 року, № 182 від 07 червня 2019 року, № 183 від 07 червня 2019 року, № 192 від 24 червня 2019 року, № 194 від 24 червня 2019 року, № 193 від 24 червня 2019 року, № 209 від 08 липня 2019 року, № 199 від 05 липня 2019 року, № 200 від 05 липня 2019 року, № 201 від 05 липня 2019 року, № 202 від 05 липня 2019 року, № 203 від 05 липня 2019 року, № 206 від 05 липня 2019 року, № 207 від 05 липня 2019 року, № 208 від 05 липня 2019 рок, № 217 від 22 липня 2019 року, № 310 від 22 листопада 2019 року, № 218 від 26 липня 2019 року, № 213 від 29 липня 2019 року, № 220 від 29 липня 2019 року, № 223 від 02 серпня 2019 року, № 230 від 08 серпня 2019 року, № 232 від 08 серпня 2019 року, № 224 від 08 серпня 2019 року, № 225 від 08 серпня 2019 року, № 226 від 08 серпня 2019 року, № 227 від 08 серпня 2019 року, № 228 від 08 серпня 2019 року, № 229 від 08 серпня 2019 року, № 233 від 16 серпня 2019 року, № 249 від 29 серпня 2019 року, № 250 від 29 серпня 2019 року, № 257 від 09 вересня 2019 року, № 251 від 09 вересня 2019 року, № 252 від 09 вересня 2019 року, № 271 від 26 вересня 2019 року, № 253 від 09 вересня 2019 року, № 254 від 09 вересня 2019 року, № 255 від 09 вересня 2019 року, № 256 від 09 вересня 2019 року, № 280 від 02 жовтня 2019 року, № 281 від 08 жовтня 2019 року, № 282 від 08 жовтня 2019 року, № 283 від 08 жовтня 2019 року, № 284 від 08 жовтня 2019 року, № 285 від 08 жовтня 2019 року, № 296 від 23 жовтня 2019 року, № 304 від 30 жовтня 2019 року, № 305 від 07 листопада 2019 року, № 306 від 07 листопада 2019 року, № 307 від 07 листопада 2019 року, № 308 від 07 листопада 2019 року, № 309 від 07 листопада 2019 року, № 313 від 09 грудня 2019 року, № 315 від 09 грудня 2019 року, № 314 від 09 грудня 2019 року, № 317 від 09 грудня 2019 року, № 316 від 09 грудня 2019 року, № 70800 від 08 січня 2020 року, № 70806 від 08 січня 2020 року, № 70810 від 08 січня 2020 року, № 70812 від 08 січня 2020 року, № 70857 від 08 січня 2020 року та згідно квитанцій: №3557634 від 05 лютого 2020 року, № 3557658 від 05 лютого 2020 року, № 3565053 від 08 лютого 2020 року, № 3571297 від 12 лютого 2020 року;
- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС щодо нарахування ПрАТ «Азот»  пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за проміжок часу між датами сплати і фактичного списання коштів та датами зарахування коштів в рахунок сплати єдиного соціального внеску за раніше зазначеними платіжними дорученнями;
- зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника податків ПрАТ «АЗОТ» шляхом виключення суми пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску в розмірі 3288655 грн 72 коп.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено в частині вимог про визнання протиправними дій Офісу великих платників податків ДПС щодо зарахування платежів єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків ПрАТ «АЗОТ» іншою ніж дата проведення операції банком та дії щодо нарахування пені між датами проведення операції банком та датами зарахування коштів в інтегрованій картці платника податків в рахунок сплати єдиного соціального внеску згідно платіжних доручень: № 8307 від 10 жовтня 2017 року, № 8308 від 10 жовтня 2017 року, № 8309 від 10 жовтня 2017 року, № 8310 від 10 жовтня 2017 року, № 8327 від 10 жовтня 2017 року, № 8328 від 10 жовтня 2017 року, № 8415 від 10 жовтня 2017 року, № 8337 від 10 жовтня 2017 року, № 8500 від 02 жовтня 2017 року, № 8338 від 10 жовтня 2017 року, № 8339 від 10 жовтня 2017 року, № 8449 від 05 жовтня 2017 року, № 8340 від 10 жовтня 2017 року, № 8436 від 04 жовтня 2017 року, № 8400 від 10 жовтня 2017 року, № 8435 від 04 жовтня 2017 року, № 8433 від 04 жовтня 2017 року, № 8411 від 10 жовтня 2017 року, № 8412 від 10 жовтня 2017 року, № 8487 від 02 жовтня 2017 року, № 8471 від 04 жовтня 2017 року, № 8414 від 10 жовтня 2017 року, № 8473 від 04 жовтня 2017 року, № 8429 від 04 жовтня 2017 року, № 8455 від 05 жовтня 2017 року, № 8451 від 05 жовтня 2017 року, № 8493 від 02 жовтня 2017 року, № 8456 від 05 жовтня 2017 року, № 8477 від 04 жовтня 2017 року, № 8475 від 04 жовтня 2017 року, № 8643 від 23 жовтня 2017 року, № 8628 від 23 жовтня 2017 року, № 8630 від 23 жовтня 2017 року, № 8633 від 23 жовтня 2017 року, № 8634 від 23 жовтня 2017 року, № 10290 від 07 грудня 2017 року, № 11179 від 22 грудня 2017 року, № 10311 від 07 грудня 2017 року, № 10301 від 07 грудня 2017 року, № 10302 від 07 грудня 2017 року, № 10305 від 07 грудня 2017 року, № 10315 від 07 грудня 2017 року, № 10307 від 07 грудня 2017 року, № 10318 від 07 грудня 2017 року, № 10321 від 07 грудня 2017 року, № 10325 від 07 грудня 2017 року, № 10330 від 07 грудня 2017 року, № 36 від 05 січня 2018 року, № 44 від 05 січня 2018 року, № 46 від 05 січня 2018 року, № 49 від 05 січня 2018 року, № 51 від 05 січня 2018 року, № 57 від 05 січня 2018 року, № 62 від 05 січня 2018 року, № 382 від 22 січня 2018 року, № 771 від 05 лютого 2018 року, № 775 від 05 лютого 2018 року, № 832 від 07 лютого 2018 року, № 833 від 07 лютого 2018 року, № 836 від 07 лютого 2018 року, № 844 від 07 лютого 2018 року, № 846 від 07 лютого 2018 року, № 851 від 07 лютого 2018 року, № 852 від 07 лютого 2018 року, № 854 від 07 лютого 2018 року, № 855 від 07 лютого 2018 року, № 856 від 07 лютого 2018 року, № 868 від 07 лютого 2018 року, № 857 від 07 лютого 2018 року, № 858 від 07 лютого 2018 року, № 862 від 07 лютого 2018 року, № 879 від 07 лютого 2018 року, № 891 від 07 лютого 2018 року, № 893 від 07 лютого 2018 року, № 899 від 07 лютого 2018 року, № 1310 від 21 лютого 2018 року, № 1311 від 21 лютого 2018 року, № 1635 від 02 березня 2018 року, № 1636 від 02 березня 2018 року, № 1639 від 02 березня 2018 року, № 1727 від 05 березня 2018 року, № 1691 від 05 березня 2018 року, № 1693 від 05 березня 2018 року, № 1698 від 05 березня 2018 року, № 1735 від 05 березня 2018 року, № 1703 від 05 березня 2018 року, № 1709 від 05 березня 2018 року, № 1710 від 05 березня 2018 року, № 1711 від 05 березня 2018 року, № 1712 від 05 березня 2018 року, № 1713 від 05 березня 2018 року, № 1715 від 05 березня 2018 року, № 1721 від 05 березня 2018 року, № 1742 від 05 березня 2018 року, № 2239 від 22 березня 2018 року, № 2583 від 05 квітня 2018 року, № 2585 від 05 квітня 2018 року, № 2593 від 05 квітня 2018 року, № 2630 від 05 квітня 2018 року, № 2600 від 05 квітня 2018 року, № 2601 від 05 квітня 2018 року, № 2602 від 05 квітня 2018 року, № 2603 від 05 квітня 2018 року, № 2605 від 05 квітня 2018 року, № 2608 від 05 квітня 2018 року, № 2609 від 05 квітня 2018 року, № 2611 від 05 квітня 2018 року, № 2622 від 05 квітня 2018 року, № 3126 від 20 квітня 2018 року, № 2631 від 05 квітня 2018 року, № 2632 від 05 квітня 2018 року, № 3541 від 04 травня 2018 року, № 3573 від 04 травня 2018 року, № 3550 від 04 травня 2018 року, № 3554 від 04 травня 2018 року, № 3555 від 04 травня 2018 року, № 3557 від 04 травня 2018 року, № 3558 від 04 травня 2018 року, № 3559 від 04 травня 2018 року, № 3566 від 04 травня 2018 року, № 3570 від 04 травня 2018 року, № 4169 від 23 травня 2018 року, № 4580 від 06 червня 2018 року, № 4669 від 07 червня 2018 року, № 4582 від 06 червня 2018 року, № 4581 від 06 червня 2018 року, № 4593 від 06 червня 2018 року, № 4586 від 06 червня 2018 року, № 4654 від 07 червня 2018 року, № 4690 від 07 червня 2018 року, № 4662 від 07 червня 2018 року, № 4678 від 07 червня 2018 року, № 4666 від 07 червня 2018 року, № 5254 від 022 червня 2018 року, № 4670 від 07 червня 2018 року, № 4675 від 07 червня 2018 року, № 5643 від 06 липня 2018 року, № 5644 від 06 липня 2018 року, № 5666 від 06 липня 2018 року, № 5659 від 06 липня 2018 року, № 5660 від 06 липня 2018 року, № 5674 від 06 липня 2018 року, № 5661 від 06 липня 2018 року, № 5665 від 06 липня 2018 року, № 6283 від 20 липня 2018 року, № 6648 від 07 серпня 2018 року, № 6649 від 07 серпня 2018 року, № 6650 від 07 серпня 2018 року, № 6651 від 07 серпня 2018 року, № 6652 від 07 серпня 2018 року, № 6653 від 07 серпня 2018 року, № 6656 від 07 серпня 2018 року, № 6654 від 07 серпня 2018 року, № 6675 від 20 серпня 2018 року, № 6676 від 20 серпня 2018 року, № 6677 від 20 серпня 2018 року, № 6678 від 20 серпня 2018 року, № 6679 від 20 серпня 2018 року, № 6685 від 14 вересня 2018 року, № 6686 від 14 вересня 2018 року, № 6689 від 14 вересня 2018 року, № 6687 від 14 вересня 2018 року, № 6688 від 14 вересня 2018 року, № 6690 від 14 вересня 2018 року, № 6691 від 14 вересня 2018 року, № 6692 від 14 вересня 2018 року, № 9720 від 27 вересня 2018 року, № 6970 від 25 жовтня 2018 року, № 6971 від 25 жовтня 2018 року, № 6972 від 25 жовтня 2018 року, № 6990 від 22 листопада 2018 року, № 6991 від 23 листопада 2018 року, № 6992 від 23 листопада 2018 року, № 7006 від 07 грудня 2018 року, № 7011 від 13 грудня 2018 року, № 7009 від 07 грудня 2018 року, № 7007 від 07 грудня 2018 року, № 7010 від 07 грудня 2018 року, № 7008 від 07 грудня 2018 року, № 7013 від 07 грудня 2018 року, № 7014 від 07 грудня 2018 року, № 7012 від 13 грудня 2018 року, № 7030 від 21 грудня 2018 року, № 1 від 04 січня 2019 року, № 3 від 08 січня 2019 року, № 4 від 08 січня 2019 року, № 5 від 08 січня 2019 року, № 6 від 08 січня 2019 року, № 7 від 08 січня 2019 року, № 220 від 29 липня 2019 року, № 223 від 02 серпня 2019 року, № 230 від 08 серпня 2019 року, № 232 від 08 серпня 2019 року, № 224 від 08 серпня 2019 року, № 225 від 08 серпня 2019 року, № 226 від 08 серпня 2019 року, № 227 від 08 серпня 2019 року, № 228 від 08 серпня 2019 року, № 229 від 08 серпня 2019 року, № 233 від 16 серпня 2019 року, № 249 від 29 серпня 2019 року, № 250 від 29 серпня 2019 року, № 257 від 09 вересня 2019 року, № 251 від 09 вересня 2019 року, № 252 від 09 вересня 2019 року, № 271 від 26 вересня 2019 року, № 253 від 09 вересня 2019 року, № 254 від 09 вересня 2019 року, № 255 від 09 вересня 2019 року, № 256 від 09 вересня 2019 року, № 280 від 02 жовтня 2019 року, № 281 від 08 жовтня 2019 року, № 282 від 08 жовтня 2019 року, № 283 від 08 жовтня 2019 року, № 284 від 08 жовтня 2019 року, № 285 від 08 жовтня 2019 року, № 296 від 23 жовтня 2019 року, № 304 від 30 жовтня 2019 року, № 305 від 07 листопада 2019 року, № 306 від 07 листопада 2019 року, № 307 від 07 листопада 2019 року, № 308 від 07 листопада 2019 року, № 309 від 07 листопада 2019 року, № 313 від 09 грудня 2019 року, № 315 від 09 грудня 2019 року, № 314 від 09 грудня 2019 року, № 317 від 09 грудня 2019 року, № 316 від 09 грудня 2019 року, № 70800 від 08 січня 2020 року, № 70806 від 08 січня 2020 року, № 70810 від 08 січня 2020 року, № 70812 від 08 січня 2020 року, № 70857 від 08 січня 2020 року та згідно квитанцій: № 3557634 від 05 лютого 2018 року, № 3557658 від 05 лютого 2018 року, № 3565053 від 08 лютого 2018 року, № 3571297 від 12 лютого 2018 року.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що в ІТС «Податковий блок» заблоковано можливість проведення сплати єдиного внеску третіми особами, у зв`язку з чим платіжні доручення ДП «Хімік» не були автоматично відображені безпосередньо в інтегрованій картці платника ПАТ «Азот». Також відповідач просить врахувати, що коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється виключно за поточною датою.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що доводи відповідача ґрунтуються на протоколах робочих груп та листах ДФС, які не є нормативно-правовими актами. Також ПАТ «Азот» звертає увагу на те, що апеляційна скарга відповідача є в цілому формальною і не містить заперечень проти основних висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні. 
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Азот» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та перебуває на обліку в Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
У зв`язку з наявністю перешкод у розпорядженні коштами та для забезпечення виконання свого обов`язку по сплаті єдиного податку ПрАТ «Азот» уклало з ДП «Хімік» ПАТ «Азот» та ТОВ «Хім-Трейд» договори доручення, за якими вказані особи від імені та за рахунок позивача сплачували єдиний внесок. Також сплата єдиного внеску відбувалася шляхом внесення готівки до каси. 
Між сторонами виник спір щодо відображення сум, сплачених ДП «Хімік» ПАТ «Азот», ТОВ «Хім-Трейд» та шляхом внесення готівки в касу, в інтегрованій картці платника - ПрАТ «Азот» датами фактичного списання коштів. 
Спори щодо наявності підстав для зарахування коштів, сплачених іншою особою, в рахунок погашення зобов`язань ПАТ «Азот» зі сплати єдиного внеску, у тому числі за частиною платіжних доручень, зазначених у прохальній частині цього позову, вже були предметом спору. 
Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 580/2937/19, що набрало законної сили 24 березня 2020 року, Офіс великих платників податків ДПС було зобов`язано вчинити дії із зарахування платежів єдиного внеску датами здійснення платежів згідно таких платіжних доручень: № 21 від 23 січня 2019 року, № 23 від 31 січня 2019 року, № 24 від 31 січня 2019 року, № 25 від 31 січня 2019 року, № 39 від 07 лютого 2019 року, № 40 від 07 лютого 2019 року, № 41 від 07 лютого 2019 року, № 42 від 07 лютого 2019 року, № 43 від 07 лютого 2019 року, № 57 від 22 лютого 2019 року, № 58 від 22 лютого 2019 року, № 59 від 26 лютого 2019 року, № 60 від 26 лютого 2019 року, № 61 від 26 лютого 2019 року, № 72 від 07 березня 2019 року, № 73 від 07 березня 2019 року, № 74 від 07 березня 2019 року, № 75 від 07 березня 2019 року, № 76 від 07 березня 2019 року, № 99 від 22 березня 2019 року, № 100 від 22 березня 2019 року, № 108 від 28 березня 2019 року, № 122 від 05 квітня 2019 року, № 123 від 05 квітня 2019 року, № 117 від 05 квітня 2019 року, № 118 від 05 квітня 2019 року, № 119 від 05 квітня 2019 року, № 120 від 05 квітня 2019 року, № 121 від 05 квітня 2019 року, № 148 від 22 квітня 2019 року, № 154 від 08 травня 2019 року, № 155 від 08 травня 2019 року, № 156 від 08 травня 2019 року, № 157 від 08 травня 2019 року, № 159 від 08 травня 2019 року, № 153 від 08 травня 2019 року, № 172 від 24 травня 2019 року, № 179 від 07 червня 2019 року, № 180 від 07 червня 2019 року, № 181 від 07 червня 2019 року, № 182 від 07 червня 2019 року, № 183 від 07 червня 2019 року, № 192 від 24 червня 2019 року, № 194 від 24 червня 2019 року, № 193 від 24 червня 2019 року, № 200 від 05 липня 2019 року, № 201 від 05 липня 2019 року, № 202 від 05 липня 2019 року, № 203 від 05 липня 2019 року, № 206 від 05 липня 2019 року, № 207 від 05 липня 2019 року, № 208 від 05 липня 2019 року, № 217 від 22 липня 2019 року, № 209 від 08 липня 2019 року, № 199 від 05 липня 2019 року, № 220 від 29 липня 2019 року, № 223 від 02 серпня 2019 року, № 230 від 08 серпня 2019 року, № 232 від 08 серпня 2019 року, № 224 від 08 серпня 2019 року, № 225 від 08 серпня 2019 року, № 226 від 08 серпня 2019 року, № 227 від 08 серпня 2019 року, № 228 від 08 серпня 2019 року, № 229 від 08 серпня 2019 року, № 13 від 29 липня 2019 року. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року  у справі № 580/272/19, що набрало законної сили 16 липня 2019 року, Офіс великих платників податків ДПС було зобов`язано вчинити дії із зарахування платежів єдиного внеску згідно таких платіжних доручень: № 6685 від 14 вересня 2018 року, № 6686 від 14 вересня 2018 року, № 6689 від 14 вересня 2018 року, № 6687 від 14 вересня 2018 року, № 6688 від 14 вересня 2018 року, № 6690 від 14 вересня 2018 року, № 6691 від 14 вересня 2018 року, № 6692 від 14 вересня 2018 року, № 6720 від 14 вересня 2018 року, №  6970 від 25 жовтня 2018 року,  № 6971 від 25 жовтня 2018 року, № 6972  від 25 жовтня 2018 року, № 6990 від 22 листопада 2018 року, № 6991 від 23 листопада 2018 року, № 6992 від 23 листопада 2018 року, № 7010 від 07 грудня 2018 року, № 7008 від 07 грудня 2018 року, № 7013 від 07 грудня 2018 року, № 7014 від 07 грудня 2018 року, № 7009  від 07 грудня 2018 року,  № 7007 від 07 грудня 2018 року, № 7006 від 07 грудня 2018 року, № 7011 від 13 грудня 2018 року, № 7012 від 13 грудня 2018 року, № 7030 від 21 грудня 2018 року, № 1 від 04 січня 2019 року, № 3 від 08 січня 2019 року, № 4 від 08 січня 2019 року, № 5 від 08 січня 2019 року, № 6 від 08 січня 2019 року, № 7 від 08 січня 2019 року.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що представник ПрАТ «Азот» звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 13 березня 2020 року № 11 щодо надання інформації про зарахування платежів в рахунок сплати ПрАТ «Азот» єдиного внеску за період з вересня 2017 року по дату направлення запиту.
Листом від 16 квітня 2020 року № 480/28-10-50-19 Офіс великих платників податків ДПС надав запитувану інформацію у вигляді таблиці за кожною операцією окремо із зазначенням дати зарахування платежів, номеру платіжного доручення та суми платежу. 
При дослідженні вказаного листа позивачем виявлено, що дати фактичного списання сум єдиного внеску на відповідні рахунки контролюючого органу не співпадають з датами операцій по зарахуванню таких сум в рахунок сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим звернувся до відповідача з відповідним запитом. 
Відповідач листом від 27 травня 2020 року № 19847/10/28-10-50-19-27 повідомив позивачу, що зарахування бюджетних та інших надходжень в інформаційно-телекомунікаційній системі «Податковий блок» відбувається автоматично за алгоритмом згідно «Переліку форм оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом ДФС України від 10 квітня 2015 року № 267. В ITC «Податковий блок» забезпечено блокування проведення сплати єдиного внеску третьою особою, тому платіжні доручення не були автоматично відображені безпосередньо в інтегрованій картці платника ПрАТ «Азот» датами здійснення платежів. Відображення сплачених сум єдиного внеску шляхом несанкціонованого ручного втручання в роботу ІС «Податковий блок» категорично заборонено.
Після отримання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 580/272/19, що набрало законної сили 16 липня 2019 року, було здійснено коригування шляхом проведення відображення в інтегрованій картці платника ПрАТ «Азот» сум єдиного внеску, які обліковувались як «платежі до вияснення» (35319803 грн 33 коп) поточною датою (31 липня 2019 року).
На виконання Протоколу робочої групи Офісу великих платників податків ДПС від 13 грудня 2019 року № 2, яка приймає рішення щодо правомірності зарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в інтегрованій картці платника, за якими сплата відбувалась третіми особами на підставі відповідних договорів доручень (далі - Робоча група) 17 грудня 2019 року було виконано коригування шляхом відображення в інтегрованій картці платника ПрАТ «Азот» сум єдиного внеску, які обліковувались як «платежі до вияснення» (129599774 грн 10 коп) поточною датою.
На виконання Протоколу Робочої групи 23 січня 2020 року було виконано коригування шляхом відображення в інтегрованій картці платника ПрАТ «Азот» сум єдиного внеску, які обліковувались як «платежі до вияснення» (9193804 грн 70 коп) поточною датою.
Також листом від 27 травня 2020 року № 19847/10/28-10-50-19-27 повідомлено, що механізм виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 580/2937/19 в частині зарахування платіжних доручень згідно переліку датами здійснення платежів - відсутній.
Не погоджуючись із діями Офісу великих платників податків ДПС щодо зарахування платежів зі сплати єдиного внеску іншими дати ніж датами фактичного списання коштів згідно платіжних доручень та квитанцій, а також щодо нарахування пені за порушення строків сплати єдиного внеску, ПрАТ «Азот» звернулося до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «Азот», суд першої інстанції виходив з того, що перерахування позивачем власних коштів як платника єдиного внеску не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), а з рахунків повіреного, не свідчить про порушення вимог ч. 9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
Також суд першої інстанції зауважив, що неприйняття платіжних доручень через невідповідність коду платника податків, зазначеному в графі «призначення платежу» є необґрунтованим, адже Порядок заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 року № 666, є нормативним правовим нижчої юридичної сили в порівнянні із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Крім того суд першої інстанції прийшов до висновку, що дати списання коштів з рахунків платника визначаються відповідним реквізитом платіжного доручення (рядок «Проведено банком»), а отже саме зазначені в них дати є датами сплати єдиного внеску позивачем. У разі сплати єдиного внеску готівкою дати здійснення касових операцій, зазначені на відповідних квитанціях, є датами сплати єдиного внеску.
За висновком суду першої інстанції, умовою для нарахування пені є несвоєчасна сплата платником єдиного внеску. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. Відповідно, позивачу може бути нарахована пеня внаслідок прострочення сплати єдиного внеску, проте лише у період між датою настання строку сплати та датою фактичної сплати (перерахування) відповідних платежів. Натомість дії щодо нарахування пені між датами проведення операції банком та датами зарахування коштів в інтегрованій картці платника податків в рахунок сплати єдиного соціального внеску є неправомірними.
Суд першої інстанції також врахував, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 580/2937/19 Офіс великих платників податків ДПС було зобов`язано вчинити дії із зарахування платежів єдиного внеску саме датами здійснення платежів, тому позивачу належить вимагати виконання судового рішення, а не звертатися до суду з новим позовом про оскарження дій щодо зарахування платежів єдиного внеску за цими ж платіжними дорученням в інтегрованій картці платника податків іншими ніж дати проведення операції банком.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (вказаний Закон застосовується у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Єдиний внесок, згідно ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Положеннями ст. 3 зазначеного Закону також передбачено, що збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються, зокрема, за принципом обов`язковості сплати.
Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначений у ст. 9 зазначеного Закону. 
За правилами абз. 1 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. 
З огляду на вказану норму права, контролюючий орган наполягає на тому, що єдиний внесок може бути сплачений виключно шляхом перерахування коштів з банківського рахунка особи, яка є його платником. Обов`язок зі сплати єдиного внеску не може бути виконаний іншою особою (шляхом перерахування коштів з банківського рахунку іншої особи).
У свою чергу позивач наполягає на тому, що першочерговим є обов`язок здійснити сплату єдиного внеску. У зв`язку з цим, в умовах неможливості перерахування коштів саме з рахунку платника, такий обов`язок може бути виконаний іншою особою за дорученням платника. 
За правилами ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Питання щодо можливості сплати єдиного внеску у виключних випадках в інший спосіб, ніж шляхом перерахування коштів з банківського рахунку платника, неодноразово досліджувалося Верховним Судом. 
Суд касаційної інстанції встановив, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не врегульовано випадки наявності обставин, що виключають (унеможливлюють) виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску. Тобто у спеціальному  законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску, наявні прогалини щодо порядку виконання  обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим  Законом  способу виконання відповідного обов`язку. Верховний Суд прийшов до висновку, що наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим  Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб, а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону.
В умовах неможливості сплати єдиного внеску з рахунку платника внаслідок накладення арешту на кошти, Верховний Суд погодився з можливість застосування цивільного законодавства та перерахування відповідних сум з рахунку повіреного в рамках договору доручення. 
Згідно з правовою позицією Верховного Суду власником коштів, від імені якого здійснюються відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного внеску, є саме платник, а не будь-яка третя особа. Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника, не свідчить про порушення платником вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 817/85/16 та від 06 лютого 2020 року у справі № 812/1281/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що на час настання обов`язку зі сплати єдиного внеску на грошові кошти ПрАТ «Азот» було накладено арешт. Зазначена обставина призвела до неможливості виконання позивачем свого обов`язку зі слати єдиного внеску у спосіб, що передбачений абз. 1 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - шляхом перерахування безготівкових коштів з власного банківського рахунку. 
Як раніше зазначалося, у зв`язку з цим позивач уклав із ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» та ТОВ «Хім-Трейд» договори доручення від 10 липня 2017 року № 325-500 та від 18 лютого 2019 року № 88-500, яким доручив повіреним здійснити переказ грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок власних (ПрАТ «Азот») коштів.
Дослідивши копії платіжних доручень, що були подані разом з позовною заявою,  колегія суддів прийшла до висновку, що вказане у них призначення платежу дозволяло контролюючому органу встановити особу, в інтересах якої здійснено сплату єдиного внеску, правові підстави для виконання переказу коштів іншою особою, ніж платник єдиного внеску, а також звітний період, за який сплачуються кошти. 
В цілому погоджуючись із тим, що сплата єдиного внеску відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», як правило, має здійснюватися платником особисто та з власного банківського рахунку, колегія суддів вважає, що за повідомлених ПрАТ «Азот» обставин, підстав для не проведення зарахування коштів, сплачених ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» та ТОВ «Хім-Трейд» як повіреними, в інтегрованій картці платника ПрАТ «Азот», у контролюючого органу не було. 
Разом з тим Офіс великих платників податків провів зарахування таких коштів лише на виконання рішень судів, що набрали законної сили та протоколів Робочої групи із зазначенням дат проведення відповідних операцій, які не відповідають датам проведення списання коштів та внесення коштів готівкою до каси. 
Доводи скаржника щодо відсутності технічної можливості відображення платежів у інтегрованій картці платника іншою ніж поточна датою колегія суддів вважає необґрунтованими. 
Колегія суддів враховує, що закріплений у Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 (далі - Порядок) механізм відображення сплати єдиного внеску розрахований на випадки, коли перераховані платником суми коштів фактично надходять на відповідний казначейський рахунок та відображаються в інтегрованій картці платника.
Натомість судовим рішенням у цій справі відповідача зобов`язано відобразити в інтегрованій картці платника дійсні дати сплати сум єдиного внеску, які в день їх надходження не були визнані як платежі ПрАТ «Азот» та, відповідно, не були відображені в його інтегрованій картці платника.
Механізм та практична можливість відображення сплати єдиного внеску в такому випадку Порядком прямо не передбачена.
Колегія суддів враховує, що відповідно до п. 2 розділу І Порядку інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.
Під час розгляду і вирішення апеляційної скарги колегія суддів виходить із того, що відсутність в інформаційних системах органів ДФС, у тому числі в інтегрованій картці платника, технічної можливості для реалізації встановленої судом потреби у відображенні сплати єдиного внеску саме датами, що зазначені у відповідних платіжних документах, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову чи для невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Натомість відсутність технічної можливості для вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду і захисту прав та інтересів платника єдиного внеску є підставою для приведення програмного забезпечення інформаційних системах у відповідність до потреб контролюючого органу.
Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «Азот».
Доводи апеляційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Файдюк           

                                                                                                    Л.Т. Черпіцька