ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/18964/21
Провадження № 33/4820/34/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Орєхова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Орєхова А.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
За постановою суду,  ОСОБА_1 , 30 липня 2021 року о 03 год. 15 хв., по вул. Західно-Окружній, 1/а, в м. Хмельницькому, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом "Suzuki", без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із таким рішенням місцевого суду, захисник Орєхов А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події даного адміністративного правопорушення, за п.1ч.1ст.247 КУпАП.
Вказує на неповноту судового розгляду, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , а лише вказано марку транспортного засобу.
Крім того, на думку апелянта, обвинувачення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, є неконкретним, що позбавляє ОСОБА_1 ефективно захищатися від нього.
Звертає увагу, що час вчинення правопорушення, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає часу на відеозапису з місця події.
З відеозапису події не вбачається факт зупинки водія і керування ним відповідним транспортним засобом, що є суттєвим порушенням.
Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі, «до протоколу додаються» зазначено запис двох файлів, тому файл WhatsApp Video 2021-07-30 at04.35.50+, який не зазначено в протоколі, є неналежним доказом, адже на ньому не зафіксовано, що водієм є саме ОСОБА_1 , та неможливо ідентифікувати марку та модель транспортного засобу.
Даний файл відеозапису має значний проміжок часу з іншими файлами, що теж є підставою для визнання його недопустимим доказом.
Апелянт вважає, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських відповідно до зазначеної Інструкції має бути безперервним, але ці вимоги не дотримано працівниками поліції, тому є підстави вважати, що зі сторони працівників поліції був незаконний вплив на ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Орєхова А.В., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався, та встановив наявність всіх підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №111420 від 30.07.2021 року, в якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 в м.Хмельницькому, по вул.Західно-Окружній,1а, транспортним засобом "Suzuki", без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проподився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» №0397, у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №192, результат огляду становить 0,86% проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 власноруч написав, що випив пляшку пива і сів за кермо мопеда, який їде не більше 30 км/год. і менше 50см3 об`єму і засвідчив підписом. 
З даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, слідує, що огляд проведений у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проведений за допомогою Алкотестер «Драгер» 0397, результат огляду на стан сп`яніння позитивний -0,86%. ОСОБА_1 з результатом згоден, що засвідчено його підписом та підписами двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3)
Із роздруківки «Драгер» вбачається, що ОСОБА_1 в м.Хмельницькому, по вул.Західно-Окружна,1а, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер ARLM-0397, дата останнього градуювання 09.06.2021 року, результат аналізу -0,86%, в присутності двох свідків.
Із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6), слідує, що вони були свідками складання відносно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній погодився, у встановленому Законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що вони засвідчили своїми підписами. Результат тесту показав 0,86%. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
При перегляді апеляційним судом відеозаписів з місця події вбачається, що працівники поліції рухаються за мопедом. Після зупинки мопеда та спілкування з водієм пояснюють останньому причину зупинки, що він керує незареєстрованим транспортним засобом та що в останнього є явні ознаки сп`яніння. Роз`яснюють права та наслідки проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Поліцейський, надає запакований (новий) муштук, для проходження огляду за допомогою приладу Драгер. Результат -086%. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, при цьому написав в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення про те, що випив одну пляшку пива та сів за кермо транспортного засобу, оскільки він не їде більше 30 км/год., при цьому не заперечував факт керування.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Орехов А.В. заперечував факт керування ОСОБА_1 у встановлений день, час та місці транспортним засобом, та стверджував що транспортний засіб не належить ОСОБА_1 , що спростовується дослідженими доказами судом першої інстанції та які були перевірені судом апеляційної інстанції.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права призвела до невідповідності висновків суду щодо фактичних обставин справи, є безпідставними, оскільки всі обставини справи були дослідженні та перевірені, всі докази є законними, допустимими і узгоджуються між собою та підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні.
Посилання апеляційної скарги на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , а лише вказано марку транспортного засобу, не заслуговує на увагу, так як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб "Suzuki" без номерного знаку, а відеозаписом підтверджується факт керування саме мопедом моделі "Suzuki".
Твердження сторони захисту про те, що обвинувачення викладене в протоколі про адміністративне правопорушення є неконкретним, що позбавляє ОСОБА_1 ефективно захищатися від нього, є необґрунтованим, оскільки відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. 
З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення і узгоджується з іншими доказами у справі, тому підстав для сумніву належності та неконкретності протоколу про адміністративне правопорушення не має.
Щодо посилань апелянта  на те, що час вчинення правопорушення вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає часу  на відеозапису з місця події,   не є визначальними, оскільки такі розбіжності не спростовують вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.
Твердження сторони захисту, що з відеозапису події не вбачається факт зупинки водія і керування ним відповідним транспортним засобом, відхиляються, та розцінюються судом як намагання сторони захисту допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення.
Посилання апелянта на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських, відповідно до зазначеної Інструкції, має бути безперервним, але ці вимоги не дотримано працівниками поліції, тому є підстави вважати, що зі сторони працівників поліції був незаконний вплив на ОСОБА_1 , є безпідставними, так як вказані файли містять інформацію, яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Оскільки ОСОБА_1 та його захисник Орехов В.В. не звертались в органи поліції по факту здійснення тиску працівниками поліції на ОСОБА_1 під час встановлення його стану сп`яніння, то такі посилання відхиляються судом.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.
Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
Адміністративний протокол складений із дотриманням всіх вимог, тому підстав для його скасування немає.
Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя - 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Хмельницького  міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня   2021 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Кулеша Л.М.