ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 200/7833/21
провадження № К/9901/44407/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Уханенка С. А.
розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду, ухвалене 29 липня 2021 року у складі головуючого судді Шинкарьова І. В., та постанову Першого апеляційного адміністративного суду, прийняту 09 листопада 2021 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Блохіна А. А., суддів: Гаврищук Т. Г., Сіваченко І. В.,
І. Суть спору
1. У червні 2021 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі також - відповідач) в якому просив: 
1.1. Визнати протиправними дії відповідача, що виявилися у відмові в наданні позивачу публічної інформації - копії ухвал про відкриття провадження у справі, які надійшли від адміністративних судів протягом квітня 2021 року до Міністерства юстиції України, за якими відповідачем визнано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або його посадові особи, відповідно до його запиту на отримання публічної інформації №21/05-10 від 21 травня 2021 року; 
1.2. зобов`язати відповідача, повторно розглянути запит позивача на отримання публічної інформації №21/05-10 від 21 травня 2021 року, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.
2. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, у якому просив надати копії ухвал про відкриття провадження у справі, які надійшли від адміністративних судів протягом квітня 2021 року до Міністерства юстиції України, за якими відповідачем визнано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або його посадові особи. Відповідачем було відмовлено у надані такої інформації через те, що облік запитуваної інформації відповідачем не ведеться. Позивач вважає відмову протиправною.
3. Відповідачем надано відзив на адміністративний позов позивача, у якому останній заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
В обґрунтування заперечень зазначав, що позивач 21 травня 2021 року звернувся до Мін`юсту із письмовим запитом на отримання публічної інформації, у якому просив надати копії ухвал про відкриття провадження у справі, які надійшли від адміністративних судів протягом квітня 2021 року до Міністерства юстиції України, за якими відповідачем визнано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або його посадові особи. Водночас, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Також, абзацами 3-4 підпункту 1.1 пункту 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» передбачено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Отже, з аналізу Закону України «Про доступ до публічної інформації» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» можна дійти висновку, що запит позивача від 21 травня 2021 року № 20/05-10 не є інформаційним запитом, оскільки питання, поставлені позивачем не відповідають критеріям «відображеності та задокументованості» запитуваної інформації. Тобто, в даному випадку, для підготовки відповіді на питання позивача поставлені у вищевказаному запиті була потреба попередньої перевірки, аналізу запитуваної інформації, та її створення. Таким чином, листом - відповіддю Мін`юсту від 25 травня 2021 № 5625/ПІ-Т-2175/20.6 позивача було поінформовано, що облік запитуваної ним інформації не ведеться.         
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи 
4. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту громадянина України наявна в матеріалах справи.
5. 21 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації № 21/05-10. 
5.1. Позивач просив у відповідача надати копії ухвал про відкриття провадження у справі, які надійшли від адміністративних судів протягом квітня 2021 року до Міністерства юстиції України, за якими відповідачем визнано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або його посадові особи. 
6. 25 травня 2021 року відповідач листом повідомив позивача щодо розгляду запиту від 21 травня 2021 року, де зазначив, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Зазначає, що Міністерством юстиції України облік запитуваної інформації не ведеться. 
7. Позивач не погоджується, з такою відповіддю відповідача, та вважає її протиправною.
8. В підтвердження протиправності дій відповідача, позивачем надано запит (наявний в матеріалах справи), з яким він звертався до відповідача від 07 червня 2021 року про надання копії реєстраційної картки, щодо реєстрації в Міністерстві юстиції України ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року про відкриття провадження у справі № 200/687/21-а. 
8.1. Відповідачем супровідним листом від 09 червня 2021 року було надано позивачу копію реєстраційно-моніторингової картки від 25 січня 2021 року №     931-22-21. 
Також до відповіді було надано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 25 січня 2021 року № 200/687/21-а.
8.2. З відомостей реєстраційно-контрольної картки №931-22-21 вбачається, що ухвала суду надійшла до Міністерстві юстиції України 25 січня 2021 року, від Донецького окружного адміністративного суду, зареєстрована під № 931-22-21; відповідальним підрозділом визначено Департамент державної виконавчої служби; у розділі 9 Резолюція керівництва - № 1 25.01.2021 ОСОБА_2 . 
8.3. Отже, судами встановлено, що облік запитуваної позивачем інформації відповідачем ведеться.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
9. Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 29 липня 2021 року позов задовольнив в повному обсязі.
9.1. Визнав протиправними дії Міністерства юстиції України, що виявилися у відмові в наданні ОСОБА_1 публічної інформації - копії ухвал про відкриття провадження у справі, які надійшли від адміністративних судів протягом квітня 2021 року до Міністерства юстиції України, за якими відповідачем визнано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або його посадові особи, відповідно до його запиту на отримання публічної інформації №21/05-10 від 21 травня 2021 року
9.2. Зобов`язав Міністерство юстиції України, повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації №21/05-10 від 21 травня 2021 року, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.
9.3. Звернув до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації №21/05-10 від 21 травня 2021 року, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні. 
9.4. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства юстиції України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) гривень на користь ОСОБА_1 . 
10. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу в наданні інформації за його запитом № 21/05-10 від 21 травня 2021 року, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено що облік запитуваної позивачем інформації відповідачем ведеться. 
11. Перший апеляційний адміністративний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції та постановою від 9 листопада 2021 року залишив рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року без змін.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції 
12. Не погоджуючись з рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій відповідач подав касаційну скаргу з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
12.1. Так, автор скарги наголошує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове для нього значення.
12.2. Просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
13. Верховний Суд ухвалою від 21 грудня 2021 року відкрив касаційне провадження за скаргою Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
14. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
15. Згідно зі статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
16. Частиною першою статті 341 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
17. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
19. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
20. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
21. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та до інформації, що становить суспільний інтерес, визначено    Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).
22. Згідно із статтею 1, пунктом 2 частини першої статті    5 Закону № 2939-VI    публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
23. Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема надання інформації за запитами на інформацію.
24. Відповідно до статті 12 вказаного Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у    статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
25. Згідно з частиною першою та другою статті 19 Закону № 2939-VI    запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
26. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
27. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 вказаного Закону    право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
28. Статтею 20 Закону № 2657-XII     визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
29. Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI    публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
30. Згідно з частиною першою статті 6 вказаного Закону    інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
31. Відповідно до частини другої статті 20 Закону № 2657-XII    будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
32. Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
32.1. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
33. Згідно з частиною другою статті 7 Закону Закон № 2657-XI суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
34. Частинами другою і третьою статті 23 Закону № 2939-VI встановлено, що запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до    Кодексу адміністративного судочинства України.
35. Разом з тим, в п. 1 Постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
35.1. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1    частини першої статті 22 Закону № 2939-VI).
35.2. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною.
36. Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону № 2939-VI відмова в задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, наведених у пунктах 1-3 частини другої статті 6 Закону.
37. За приписами частини сьомої статті 6 Закону № 2939-VI обмеженню в доступі підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої не обмежений.
VI. Оцінка Верховного Суду 
38. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд керується таким.
39. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
40. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
41. Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Досліджуючи питання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій пункту 1 частини  першої статті 22 Закону № 2939-VI, Суд дійшов висновку, що з огляду на наявність досліджуваного доказу реєстраційно-контрольної картки № 931-22-21 облік запитуваної позивачем інформації відповідачем ведеться.
42. Отже, інформація про - ухвали про відкриття провадження у справі, які надійшли від адміністративного суду   в межах одного місяця квітня 2021 року до Міністерства юстиції України, за якими відповідачем визнано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної  виконавчої служби Міністерства юстиції України або його посадової особи, може бути зібрана і надана Міністерством юстиції України без значних індивідуальних зусиль (без проведення додаткового змістовного аналізу), і відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною.
42. На підставі наведених правових норм та встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи Верховний Суд констатує, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу в наданні інформації за його запитом № 21/05-10 від 21 травня 2021 року. Отже, оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
43. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VІІІ. Судові витрати
44. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України , Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 200/7833/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. В. Кашпур
                                                                                                    С. А. Уханенко