ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 2-246/10 	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/554/22 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
за участю секретаря - Сович Н.А. 
та сторін: представника заявника АТ КБ “Приватбанк” - адвоката Жарського І.Р., представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Чудопалова Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №2-246/10 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року за заявою представника Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” - Савіхіної Анастасії Миколаївни про зміну способу виконання рішення, ухвалену суддею Дзюбичем В.Л., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майно та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про визнання недійсним кредитного договору і договору іпотеки із застосуванням наслідків недійсності договорів, -
В С Т А Н О В И В:
11 січня 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк” звернулося в суд із заявою про зміну способу виконання рішення (том 2, а.с. 231-233).
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року заяву Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” в особі представника Савіхіної Анастасії Миколаївни про зміну способу виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майно та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про визнання недійсним кредитного договору і договору іпотеки із застосуванням наслідків недійсності договорів — повернуто заявнику без розгляду.
Роз`яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (том 2, а.с. 242).
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк” просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року по справі №2-246/10 та направити справу для подальшого вирішення питання про зміну способу виконання рішення, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що вона є незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права (том 3, а.с. 1-3).
В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ “Приватбанк” вказало, що розділ VI ЦПК України “Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)” - це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ. Вимоги ч.2 ст.183 розділу 2 “Заяви з процесуальних питань” ЦПК України регулюють загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження. Отже, положення ч.2 ст.183 ЦПК України не стосуються та не регулюють питання подачі саме заяви про зміну способу виконання рішення, оскільки вказані процесуальні правовідносини регулюються розділом VI ЦПК України “Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)”, який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних заяв.
Від представника ОСОБА_1 — адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу — залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства. Вказує, що заява про зміну способу виконання судового рішення стосується безпосередньо завершальної стадії судового процесу — виконання рішення, що не є окремим видом судового провадження і не може передбачати окремий процесуальний режим розгляду справи.
У судовому засіданні представник АТ КБ “Приватбанк” - адвокат Жарський І.Р. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Чудопалов Ю.Ю. апеляційної скарги не визнав, вважаючи її безпідставною, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Повертаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки заяву подано без додержання вимог частини 2 статті 183 ЦПК України в частині необхідності надання суду доказів про надсилання (надання) такої заяви іншим учасникам справи, заява АТ КБ “ПриватБанк” в особі представника Савіхіної А.М. про зміну способу виконання рішення підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі положень частини 4 статті 183 ЦПК України.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки судом не правильно застосовано норми процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
У статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, як конституційні гарантії права на судовий захист.
Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ в справах: “Жоффр де ля Прадель проти Франції” від 16 грудня 1992 року; “Беллет проти Франції” від 04 грудня 1995 року).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Розділ VI ЦПК України “Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)” передбачає можливість сторін звернутися в суд із заявою про зміну способу виконання рішення.
Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 
Така можливість також передбачена частиною третьою статті 33 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII “Про виконавче провадження”.
Отже, процесуальні відносини пов`язані із поданням заяви про зміну способу виконання рішення регулюються розділом VI ЦПК України “Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)”, який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних справ.
Подібні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 27 січня 2021 року у справі №569/13154/20, від 17 лютого 2021 року у справі №569/13160/20, від 21 квітня 2021 року у справі №713/1972/20, від 21 квітня 2021 року у справі №569/12949/20, від 28 липня 2021 року у справі №509/4648/14-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Суд першої інстанції не звернув уваги, що вимоги частини другої статті 183 параграфу 2 “Заяви з процесуальних питань” глави 1 Розділу ІІІ “Позовне провадження” ЦПК України не регулюють спірні процесуальні відносини, а положення частини четвертої статті 183 ЦПК України поширюються виключно на заяви (клопотання, заперечення) з процесуальних питань при розгляді справ справ позовного провадження, подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заявнику скарги, якою подана заява про зміну способу виконання рішення суду, на підставі частини другої статті 183 ЦПК України.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” слід задовольнити, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи те, що спір між сторонами не вирішений, тому питання розподілу судового збору є передчасним.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” — задовольнити.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 червня 2022 року.

Головуючий 
Судді