ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15423/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Щербака А.А.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року   (головуючий суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі № 160/ 15423/ 21, розглянутої у спрощеному провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -
                    
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.09.2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області( далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якому  просить суд визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем вимогу про сплату ним як фізичною особою-підприємцем боргу (недоїмки) № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі   32  834,56 грн. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем порядку вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року, в той час як він був відсутній в Україні, так як у спірний період працював найманим працівником в іншій країні (Канаді), просить позов задовольнити.   
У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає узгодженою вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року, так як ця податкова вимога про сплату боргу (недоїмки)  вручена позивачу особисто за адресою місця проживання.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем через представника подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального   права, та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення, та звернувся із клопотанням   про заміну відповідача по справі   з ГУ ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) на  правонаступника ГУ ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658) як відокремленого підрозділу, яке підлягає задоволенню у відповідності до приписів ст.52 КАС України.
 Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, як це передбачено  ст.308 КАС України, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.  
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню  з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з  11.06.2014  року по 28.04.2021 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань.
Згідно матеріалів справи позивач 17.12.2020 року  особисто за адресою місця проживання АДРЕСА_1 отримав вимогу відповідача  № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року  про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 32  834,56 грн. ,яка відправлена йому відповідачем заказним листом з повідомленням.
Не погодившись з вимогою № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року , позивач через представника звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не виконував належним чином свій обов`язок платника єдиного внеску та у визначені законом строки єдиний внесок не сплачував.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені  Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Приписами п. 4 ч. 1  ст. 4 Закону № 2464-VI  платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з п.1 ч.2  ст. 6, п.8  ст.9   Закону № 2464-VI  платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. 
Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця 
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені    Законом   № 2464-VI  є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Відповідно до ч.4  ст. 25 Закону  № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
В той же час наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015  року  № 449(з наступними змінами) затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно положень якої вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, який формується згідно з додатком 8 до цієї Інструкції, після внесення даних до відповідного реєстру виданих вимог вимога надсилається(вручається) платнику в паперовій та/або електронній формі.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові. 
У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).
Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому  Законом України  «Про виконавче провадження».
Відповідно до доводів відповідача, у період з 01.01.2017 року  по 31.12.2020 року  у інтегрованій картці платника інформаційної системи «Податковий блок» позивачу нарахований до сплати єдиний соціальний внесок у сумі 32  834,56 грн., яку зазначено у вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року.
Зазначена вимога направлена відповідачем  заказним листом з повідомленням за адресою місця проживання позивача АДРЕСА_1 , та отримана особисто позивачем згідно матеріалів справи 17.12.2020 року.
Суд першої інстанції помилково вважає доведеною обставину, що спірна вимога № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року про сплату боргу (недоїмки) у сумі 32  834,56 грн. є узгодженою в установленому законом порядку, оскільки отримана позивачем особисто.
Надані представником позивача належні та допустимі докази свідчать, що позивач з січня 2016 року по грудень 2020 року по зазначеній адресі в АДРЕСА_1 не проживав, оскільки з 2016 року перебуває в Канаді, де працює в компанії IGM Technology на посаді старшого інженера з програмного забезпечення, що підтверджено даними закордонного паспорта позивача, та листом  генерального директора IGM Technology Corp. від 31.07.2021 року, а тому він не міг особисто отримати оскаржувану вимогу (а.с.14-44).
Викладене свідчить , що вимога № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року про сплату боргу (недоїмки) у сумі 32  834,56 грн. не набула статусу узгодженої, та не може вважатися виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню органами виконавчої служби. 
Таким чином, вказані обставини спростовують доводи відповідача та висновки суду першої інстанції щодо правомірності оскарженої вимоги, та виключають обов`язок позивача по сплаті у зазначений період єдиного внеску як фізичною особою-підприємцем, що є підставою для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16442-53/64 від 16.11.2020 року та прийняття нового рішення у справі.
Керуючись статтями  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд, -
                 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/15423/21 скасувати та ухвалити нове рішення.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати прийняту Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській   області вимогу про сплату боргу (недоїмки0 № Ф-16442-53/64 від 16 листопада 2020 року зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі   32  834,56 грн.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати винесення постанови і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                            Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак