КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа № 381/72/21                                             Головуючий у І інстанції -Ковалевська Л.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/5965/2022       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

                                                                ПОСТАНОВА
                                                           ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
21 липня  2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
Головуючого Гуля В.В.,
суддів  Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Фастівської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію, зобов`язання вчинити певні дії
 
                                                                    встановив:
 В січні 2021 року представник позивача  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що  ОСОБА_1 з 09.11.2005 року та по теперішній час проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 34,7 кв.м. разом із членами його сім`ї (дружина, малолітній та неповнолітній сини) та має статус наймача житлових приміщень (кімнат): а саме утримує житлові приміщення (кімнати) в належному стані та сплачує всі комунальні послуг, якими користується, згідно Типового Договору від 02.12.2019 року піднайму (найму) житлового приміщення, дачі, садового будинку.
Згідно рішення Фастівської міської ради Київської області №23-ХІ-VІ від 23.06.2011 року «Про надання повноважень виконавчому комітету Фастівської міської ради, щодо надання дозволів мешканцям гуртожитків міської комунальної власності на приватизацію жилих приміщень в гуртожитках», було вирішено: надати виконавчому комітету Фастівської міської ради повноваження, щодо надання дозволів мешканцям гуртожитків міської комунальної власності на приватизацію жилих приміщень в гуртожитках; дане повноваження вважати окремим повноваженням, щодо управління майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Фастів, і передається від міської ради до виконавчого комітету з визначеними межами повноваження та умовами його здійснення відповідно до діючого законодавства. 31.10.2019 року позивач звернувся до Органу приватизації житлового фонду територіальної громади міста Фастова із відповідною заявою.
Однак, листом виконавчого комітету Фастівської міської ради від 02.10.2020 року було повідомлено, що 24.12.2019 року за №П-7273 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на приватизацію у зв`язку з тим, що рішення на засіданні виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області не було прийнято, оскільки не набрало необхідної кількості голосів.
На підставі викладеного, представник позивача просив усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права на приватизацію житлових приміщень (кімнат) №22-1, 22-2, 22-3 в будинку АДРЕСА_2 шляхом визнання незаконною (протиправною) відмову (у формі листа-відповіді) виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області у безкоштовній приватизації Плюта В.В. вищевказаних житлових приміщень (кімнат), в частині ненадання ОСОБА_1 дозволу на передачу житлової кімнати №22-1, 22-2, 22-3 в приватну спільну власність, шляхом приватизації в рівних частках, та зобов'язати виконавчий комітет Фастівської міської ради Київської області вирішити питання про надання дозволу на приватизацію житла (кімнат) з проведенням дій по приватизації квартири на ім`я ОСОБА_1 , а також витрати пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача.
 Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.  
  Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням вимог процесуального та матеріального права, щодо всебічного й повного з`ясування обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів.
Вказує, що залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції не обґрунтовано виходив з того, що підстава для відмови в задоволенні заяви позивача про приватизацію житла, застосована відповідачем, відповідає вимогам закону, відтак таке рішення підлягає скасуванню.
Зазначає, що законність його проживання у квартирі відповідачем не оспорена, вимоги про усунення перешкод  у користуванні зазначеним житлом відповідач протягом усього часу проживання позивача не заявляв, що було підтверджено в суді першої інстанції представником відповідача. Вказує, що іншого житла не має.
Вказує, що обґрунтовуючи відмову у позові єдиною підставою відсутністю ордера на вселення, суд першої інстанції не дослідив подані позивачем докази на підтвердження заявлених у справі вимог у сукупності з іншими доказами, а також не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема той факт, що тривалий час проживання позивача в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним позивачу.       
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач  ОСОБА_1 з 09.11.2005 року та по теперішній час проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, жилою площею 34,7 кв.м. разом із членами його сім`ї (дружина, малолітній та неповнолітній сини) та має статус наймача житлових приміщень (кімнат): а саме утримує житлові приміщення (кімнати) в належному стані та сплачує всі комунальні послуг, якими користується, згідно Типового Договору від 02.12.2019 року піднайму (найму) житлового приміщення, дачі, садового будинку.
Згідно рішення Фастівської міської ради Київської області №23-ХІ-VІ від 23.06.2011 року «Про надання повноважень виконавчому комітету Фастівської міської ради, щодо надання дозволів мешканцям гуртожитків міської комунальної власності на приватизацію жилих приміщень в гуртожитках», було вирішено: надати виконавчому комітету Фастівської міської ради повноваження, щодо надання дозволів мешканцям гуртожитків міської комунальної власності на приватизацію жилих приміщень в гуртожитках; дане повноваження вважати окремим повноваженням, щодо управління майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Фастів, і передається від міської ради до виконавчого комітету з визначеними межами повноваження та умовами його здійснення відповідно до діючого законодавства.
Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що факт проживання у приміщенні за адресою АДРЕСА_3 , 22-2, 22-3, АДРЕСА_4 , з 09.11.2005 року позивачем не підтверджено, а позивач не надав копію ордеру на вселення до вищевказаного приміщення.
Згідно інформації КП «Фастівська ЖЕК» члени родини позивача - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зареєстровані з 01.06.2019 року. Згідно довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради від 01.02.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4  на квартирному обліку при виконавчому комітеті Фастівської міської ради не перебували та не перебувають.
Крім цього, на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_5 , загальна площа житлового будинку складає 81,0 кв. м, житлова-54,1 кв. м. До 06.02.1998 року на ім`я ОСОБА_1 було зареєстровано 1/6 частину квартири АДРЕСА_6 , загальна площа квартири складає 67,7 кв. м, житлова - 40,3 кв.м.
Суд першої інстанції  звертав увагу, що позивач у своїй позовній заяві не зазначає на підставі чого він був вселений до даного приміщення та не може підтвердити факт проживання у даному приміщенні з 09.11.2005 року.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, 31.10.2019 року звернувся до виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (вх.. № П7223) щодо передачі йому та членам його родини в приватну спільну часткову власність займаних житлови приміщень за адресою АДРЕСА_3 жилою площею 34,7 кв.м.
На засіданні органу приватизації житлового фонду територіальної громади м. Фастова 03.12.2019 року було прийнято рішення про підготовку проекту рішення.
Проект рішення 20.12.2019 року був винесений на розгляд засідання виконавчого комітету Фастівської міської ради, проте не був прийнятий, оскільки не набрав необхідної кількості голосів, про що листом - відповіддю від 24.12.2019 ОСОБА_1 було повідомлено (а.с.41).
Лист-відповідь від 24.12..2019 року, суд  першої інстанції не оцінював як відмову позивачу ОСОБА_1 у праві на приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_3.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку, орган місцевого самоврядування не відмовив позивачу у його праві на приватизацію житлових приміщень, а навпаки, своєчасно, без порушення процедури прийняття таких рішень, виніс на розгляд засідання виконавчого комітету Фастівської міської ради питання щодо надання дозволу позивачу приватизувати житлові приміщення, проте, оскільки виконавчий комітет Фастівської міської ради є колегіальним органом, а рішення приймаються колегіально, а не одноособово, проект рішення не був прийнятий, оскільки не набрав необхідної кількості голосів.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що лист - відповідь відповідача жодним чином не порушує право позивача ОСОБА_1 на приватизацію вказавши, що позивач, при зверненні до суду з даним позовом, заявив вимогу про необхідність зобов`язання відповідача вирішити питання про надання дозволу на приватизацію житла (кімнат) з проведенням дій по приватизації квартири на ім`я ОСОБА_1 .
В даному випадку, позивач звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання дій відповідача протиправними у зв`язку з відмовою у приватизації, звісно не оскаржуючи рішення виконкому про відмову у приватизації, оскільки таке не приймалось, заявляє вимогу про необхідність зобов`язання відповідача вирішити питання про надання дозволу на приватизацію житла (кімнат) з проведенням дій по приватизації квартири на ім`я ОСОБА_1 , яка є похідною від вимоги про визнання відмови у безкоштовній приватизації протиправною.
Однак повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
У відповідності зі ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
За правилами, встановленими ч.1-3 ст.8 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XII), приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Частиною 1 ст.2 Закону №2482-XII передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.
Згідно з ч.10, 11 ст.8 Закону № 2482-XII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).
Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Відповідно до п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України проголошений ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Рішенням Конституційного суду України від 10 червня 2010 року №15-уп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зазначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано (в одній чи кількох квартирах, будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатковою квадратних метрів на сім`ю.
Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий комітет Фастівської міської ради в порушення вказаних вимог не розглянув заяву ОСОБА_1 про передачі йому та членам його родини в приватну спільну часткову власність займаних житлових приміщень за адресою АДРЕСА_3 жилою площею 34,7 кв.м. в передбаченому законом порядку, а в даному випадку, орган місцевого самоврядування виніс питання на розгляд засідання виконавчого комітету Фастівської міської ради питання щодо надання дозволу позивачу приватизувати житлові приміщення, проте, оскільки виконавчий комітет Фастівської міської ради є колегіальним органом, а рішення приймаються колегіально, а не одноособово, проект рішення не був прийнятий, оскільки не набрав необхідної кількості голосів.
А отже враховуючи викладене та те, що питання щодо надання дозволу на приватизацію житла (квартири) відповідачем не вирішено по суті, що порушує його право на приватизацію то рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання виконавчого виконавчий комітет Фастівської міської розглянути по суті питання, щодо, надання дозволу на приватизацію житла (кімнати) АДРЕСА_8 підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Фастівської міської ради розглянути по суті питання, щодо надання дозволу на приватизацію житла (кімнати), АДРЕСА_8 ,, призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
В іншій частині позов не підлягає задоволенню оскільки спірний лист-відповідь за своєю формою і змістом не є рішенням про відмову в наданні дозволу на приватизацію житла (кімнати), тому цей документ не може бути предметом судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
                                                             ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
        Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року в частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання Фастівської міської ради вирішити питання, щодо надання дозволу на приватизацію житла скасувати та ухвалити по справі в цій частині нове судове рішення.
 
   Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Фастівської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
 
    Зобов`язати виконавчий комітет Фастівської міської ради вирішити питання, щодо надання дозволу на приватизацію житла (кімнати) АДРЕСА_8 .
 
     В решті позовних вимог відмовити.
 
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                   В.В. Гуль
 
Судді                                                                               Ю.О. Матвієнко
 
                                                                                           Я.С. Мельник