ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/856/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/2778/21 Категорія: 304030000 	Годік Л. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Зінченко Ю.О.,

учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди»,

особа, яка подає апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 – адвокат Стамбула Віталій Михайлович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Стамбули Віталія Михайловича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, 

в с т а н о в и в :

       У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» (далі – СВК «Черповоди») про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12.11.2015 між нею та СВК «Черповоди» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,06 га, кадастровий номер 7124389200:03:000:0121, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району. Вказаним договором встановлено, що СВК «Черповоди» сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою. Незважаючи на досягнуті домовленості, СВК «Черповоди» систематично не виконує свій обов`язок орендаря земельної ділянки, а саме не сплачує орендну плату за період з 2018 по 2020 роки. Позивач вказував, що відповідач повинен був сплатити орендну плату з урахуванням вартості земельної ділянки. Крім того, позивач вважав, що у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, останній повинен сплатити 3% річних від невиконаного зобов`язання за період з 01.01.2019 по 05.05.2021, що становить 1482,48 грн, а також інфляційні збитки за період з 01.01.2019 по 05.05.2021 в розмірі 3206,05 грн.
       Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, відмовлено. 
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що сторони Договору оренди землі погодили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 10 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10 681,39 грн без урахування індексів інфляції. З урахуванням наданих відповідачем видаткових касових ордерів, за період з 2018 року по 2021 рік відповідачем було виплачену позивачу орендну плату в розмірі 31 600 грн, при тому, що відповідно до умов укладеного між ними Договору, відповідач повинен був виплатити за вказаний період орендну плату в розмірі 25 795,56 грн без урахування податків та зборів. Тобто, станом на день звернення з цим позовом до суду у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем по орендній платі за землю за вказаний у позові період, натомість існує переплата відповідача на користь позивача ОСОБА_1 у розмірі 5 804,44 грн.
При цьому систематичного порушення Договору оренди земельної ділянки судом першої інстанції не встановлено, тому підстав для його дострокового розірвання суд не вбачав.
Не погоджуючись з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Стамбула В.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині розірвання договору оренди.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що СВК «Черповоди» систематично порушувало свої зобов`язання щодо сплати орендної плати. Так, відповідач сплатив орендну плату за договором: за 2018 рік в сумі 9 000,00 грн (частина суми видаткового ордеру від 19.12.2018); за 2019 рік в сумі 7600,00 грн, тобто недоплачено орендної плати за 2019 рік в сумі 597,04 грн; за 2020 рік в сумі 300,00 грн, тобто недоплачено 8 298,52 грн; у 2021 році сплачено 14 700,00 грн.
Таким чином, скаржник вказує, що наявний факт систематичного невиконання відповідачем умов договору оренди, а саме неповної сплати орендної плати у 2019 та 2020 роках, а тому спірний договір оренди є таким, що підлягає розірванню.
Заслухавши представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваної постанови, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Стамбули Віталія Михайловича підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 048209 від 06.03.2003 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 4,06 га, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області (а.с. 74).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №258999303, сформованої 30.05.2021, земельна ділянка з кадастровим номером 7124389200:03:000:0121, площею 4,06 га, з цільовим призначенням – для ведення сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Черкаська область, Уманський район,Черповодівська сільська рада, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, дата та час державної реєстрації: 29.10.2015, підстава для державної реєстрації: Державний         акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 048209, виданий 06.03.2003 (а.с. 16-17).
12.11.2015 між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та СВК «Черповоди», як орендарем, було укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,06 га, яка знаходиться за адресою: с. Черповоди, Уманський район, Черкаська область (а.с. 70-72).
Відповідно до п. 3 вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 106 813,92 грн.
Пунктом шостим договору оренди визначено, що договір укладено на 10 років.
Згідно з п.п. 7-9 договору оренди, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 10 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10 681,39 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься в кінці с/г року.
Відповідно до п. 34 вказаного договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв`язується у судовому порядку.
Згідно з видатковим касовим ордером від 19.12.2018, ОСОБА_1 отримала орендну плату за землю в розмірі 11500,00 грн, що підтверджується її підписом (а.с. 76).
Відповідно до видаткового касового ордеру від 26.09.2019, ОСОБА_1 отримала орендну плату за землю в розмірі 7 600,00 грн, що підтверджується її підписом (а.с. 76).
Згідно з видатковим касовим ордером від 09.11.2020, ОСОБА_1 отримала орендну плату за землю в розмірі 300,00 грн, що підтверджується її підписом (а.с. 77).
Відповідно до видаткового касового ордеру від 28.06.2021, ОСОБА_1 отримала орендну плату за землю в розмірі 5 700,00 грн, що підтверджується її підписом (а.с. 77).
Згідно з видатковим касовим ордером від 02.07.2021, ОСОБА_1 отримала орендну плату за землю в розмірі 9 000,00 грн, що підтверджується її підписом (а.с. 78).
З довідки про видачу орендної плати за 2018-2020 роки сума нарахованого доходу (без врахування податків) ОСОБА_1 становить 25 795,56 грн, а сума виплаченого доходу становить 31600,00 грн, з яких: за 2018 рік – 9 000,00 грн (частина суми з видаткового касового ордеру від 19.12.2018), за 2019 рік – 7 600,00 грн, за 2020 рік – 300,00 грн і 14 700,00 грн. Тобто, станом на 02.07.2021 заборгованість ОСОБА_1 на користь СВК «Черповоди» складає 5804,44 грн (а.с. 79). 
Правовідносини, які виникли в даній справі відносяться до правовідносин, пов`язаних з орендою земельної ділянки та регулюються договором оренди, Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та іншими нормативно - правовими актами, прийнятими у відповідно до них.
Договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Відповідно до пп. 170.1.1. п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.
Згідно з пп. 170.1.4. п.170.1 ст. 170 Податкового кодексу України доходи, зазначені у пп. 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.
Таким чином, сума таких доходів оподатковується ПДФО за ставкою 18%, а також військовим збором за ставкою 1,5% (пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України).
Враховуючи викладені вище норми права, колегія суддів зазначає, що нарахована до сплати сума орендної плати становить 8 598,52 грн щороку, оскільки відраховується 18% від розміру орендної плати, встановленої договором, податок на доходи фізичних осіб та 1,5 % - військовий збір.
З урахуванням наданих відповідачем видаткових касових ордерів, судом першої інстанції вірно встановлено, що за період з 2018 по 2021 роки відповідачем було виплачено позивачу орендну плату в розмірі 31 600,00 грн, при тому, що відповідно до умов укладеного між ними Договору, відповідач повинен був виплатити за вказаний період орендну плату в розмірі 25 795,56 грн.
Разом з тим, відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати вцілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Колегією суддів встановлено, що пунктами 7, 9 зазначеного вище договору оренди визначено внесення орендної плати в розмірі 10 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8 598,52 грн в кінці с/г року.
Оскільки ні в земельному законодавстві, ні сторонами в договорі термін «сільськогосподарський рік» не розтлумачений та не роз`яснений, слід вважати, що орендна плата повинна вноситися по закінченню сільськогосподарського року кожного року, тобто до 31 грудня поточного року.
Така позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі 499/571/19.
З видаткових касових ордерів, наданих відповідачем, вбачається, що орендар неодноразово порушував умови договору оренди щодо розмірів та строків внесення орендної плати, зокрема, за оренду в 2019 році він сплатив 7 600,00 грн, а у 2020 році – 300,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Разове порушення умов договору оренди не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, однак повторне порушення вже може свідчити про систематичність.
При цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, у цьому випадку, у строк, передбачений договором оренди землі.
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №587/118/15-ц та від 11.07.2018 у справі № 5874/186/15-ц.
Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що СВК «Черповоди» у 2019 та 2020 роках не виконувало умови договору оренди щодо сплати орендної плати та систематично не сплачувало орендодавцю суму орендної плати, передбачену договором, у визначені строки, а тому позовна вимога про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати підлягає до задоволення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відмови у розірванні договору оренди є помилковими, а тому рішення суду в цій частині підлягає до скасування. 
У решті частини рішення суду першої інстанції сторонами по справі не оскаржувалось, відтак й не переглядалось судом апеляційної інстанції.
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.
Так, при зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру в розмірі 1816,00 грн.
Відтак, за розгляд справи в суді першої інстанції, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з СВК «Черповоди» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.
За перегляд справи в суді апеляційної інстанції, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім витрати зі сплати судового збору в сумі 2 724,00 грн.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Стамбули Віталія Михайловича задовольнити.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.
Розірвати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,06 га, кадастровий номер 7124389200:03:000:0121, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладений 12 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Черповоди».
Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 632,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складений 26 липня 2022 року

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова