ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 р. 	Справа № 520/11192/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,   по справі № 520/11192/21
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Міністерства внутрішніх справ України                       Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області 
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту відповідач, МВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту третя особа, ліквідаційна комісія), в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України, код ЄДРПОУ: 00032684, яке зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10, яка полягає у відмові в затверджені висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ у розмірі 132 250 грн. 00 коп. (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень) ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, код ЄДРПОУ: 00032684, яке зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 рогу №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 рогу Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у розмірі 132 250 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень);
- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 по справі №520/12169/2020, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 було задоволено частково, а саме було визнано протиправними дії посадових осіб МВС України, які полягали у поверненні матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та зобов`язано повторно розглянути документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з урахування висновків суду. 07 квітня 2021 позивач повторно звернувся Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області з заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги. 05 травня 2021 начальник відділу МОПСВ ДФОП МВС України Немченко Надія не погодила висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. 01 червня 2021 рішенням Директора ДФОП МВС України Сергія Шевніна було відмовлено у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ ОСОБА_1 у розмірі 132 250 грн 00 коп. (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень), 01 червня 2021 за №24056/15-2021 висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 із рішенням про відмову у його затверджені був повернутий до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області. Ознайомившись із вказаним рішенням про відмову у затвердженні висновку, позивач із ним не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року  адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця 10, м. Київ, 01024, код ЄДРПОУ 00032684) від 01 червня 2021 року, яке полягає у відмові в затверджені висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 05 травня 2021 року, відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, у розмірі 132 250,00 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень) ОСОБА_1 .
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України, (вул. Богомольця 10, м. Київ, 01024, код ЄДРПОУ 00032684) призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 рогу №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у розмірі 132 250,00 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень).
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця 10, м. Київ, 01024, код ЄДРПОУ 00032684).
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на  порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року  та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що надісланні матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не відповідали  положенням постанови  Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі  (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", а тому було прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Крім того зазначає, що  зобов`язання Міністерства внутрішніх справа України призначити та виплатити одноразову грошову  допомогу є таким , що не відповідає засадам і завданню адміністративного судочинства, сенс якого насамперед полягає у здійсненні судового контролю за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчиненні чи допущенні. Отже зобов`язання є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.  
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,      переглянувши справу за наявними у ній доказами та        перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року по справі № 520/12169/2020 встановлено наступне.
ОСОБА_1 у період з 24.03.1994 року по 31.03.2010 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 від 02.10.1987 року та копією довідки від 24.07.2020 № 12/331/990.
ОСОБА_1 пройдено військово-лікарську комісію госпіталю ГУМВС України в Харківській області за результатами якої було складено свідоцтво про хворобу №75 від 08.04.2010 року.
Відповідно до вказаного свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 був встановлений наступний діагноз: "Гіпертонічна хвороба 2 ст. Гіпертензивне серце. СН-0ст. Міопія слабкого ступеня обох очей.". Також комісією було встановлено, що дане захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ, а також встановлено, що ОСОБА_1 не придатний до військової служби на основі статей 39-б (тридцять дев`ять) та 30-п (тридцять).
Згідно довідки від 24.07.2020 року №12/331/990, судом встановлено, що 31.03.2010 року наказом №42 о/с ГУМВС України в Харківській області від 29.03.2010 року підполковник міліції ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ України за статтею 64 пунктом "Б" (через хворобу).
26.06.2019 року рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м.Харкова ОСОБА_1 було встановлено 3 (третю) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12ААА №993116.
26.06.2019 року рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м.Харкова ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50% з 31.03.2010 року, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серія 10ААА №017962.
Згідно з висновком від 07.08.2019 року про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 № 565-ХІІ “Про міліцію”, позивачу виплачено грошову допомогу у розмірі 288150,00 грн.
18.03.2020 року позивач пройшов черговий переогляд Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова, рішенням якої йому встановлено 2 (другу) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА №989922.
Рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова 18.03.2020 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 70%, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серія 12ААА №013728.
Позивач, 21 квітня 2020 року, звернувся до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.
Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Харківській області сформувала та направила висновок від 24.07.2020 року про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-Х1І ОСОБА_1 у розмірі 420400 гривень та з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності розмір одноразової грошової допомога до виплати встановлено 132250 гривень. Дане рішення було направлено до Міністерства внутрішніх справ України для затвердження в порядку передбаченим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".
Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України №15534/15-2020 від 18.05.2020 року матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були повернуті до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області без затвердження та без відмови у затвердженні висновку. У вказаному листі зазначені підставі повернення документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомога, а саме через не зазначення профілю МСЕК та дати встановлення страхового випадку.
Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України №28906/15-2020 від 01.09.2020 матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були повернуті до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області без затвердження та без відмови у затвердженні висновку. У вказаному листі зазначено, що медико-соціальна експертиза колишнім працівникам проводиться комісією спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС, що не було виконано при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , що унеможливлює прийняття рішення.
Рішенням від 10 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса фактичного мешкання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Міністерства внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 00032684, 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд.5, код ЄДРПОУ 08592313), про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 00032684, 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10) щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса фактичного мешкання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) на доопрацювання.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 00032684, 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10) повторно розглянути документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса фактичного мешкання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України  відповідно до вимог Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Зазначене рішення набрало законної сили 29 березня 2021 року.
На виконання вищезазначеного рішення суду, відповідачем повторно розглянуто документи щодо призначення допомоги позивачу, 05 травня 2021 начальником відділу МОПСВ ДФОП МВС України висновок  про призначення  допомоги - не погоджено (а.с.42). 
01.06.2021 директором ДФОП МВС України прийнято рішення, яким відмовлено у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ у розмірі 132250 грн.00 коп.
Листом Департаменту фінансово-облікової політики від 01.06.2021 №24056/15-2021  повідомлено Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області про розгляд матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що МСЕК проведена з порушенням п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого   постановою КМ України від 03.12.2009р. № 1317 “Питання медико-соціальної експертизи”, відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Наявність зазначеної невідповідності надісланих матеріалів вимогам Положення унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (а.с.43).
Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, який набрав чинності 07.11.2015, відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ).
Частиною 6 статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання приписів статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21 жовтня 2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі по тексту - Порядок №850).
Відповідно до пункту 1 Порядку №850 цей порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (підпункт 2 пункту 3 Порядку №850).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Приписами пункту 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (сторінки паспорта громадянина України для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктами 8, 9 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Отже, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги здійснюється, повинен закінчуватись прийняттям МВС відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги повинно містити вичерпні підстави, які передбачені п. 14 Порядку № 850, за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються. Проте, висновок таких підстав не містить.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України від 01 червня 2021 року, яке полягає у відмові в затверджені висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 05 травня 2021 року, відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, у розмірі 132 250,00 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень) ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
При цьому покликання відповідача у рішенні про відмову, що при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались є безпідставними, позаяк такі доводи не підтверджені належним чином. Крім того, позивач не обізнаний з тим, хто входить до складу комісії, а з довідки таку інформацію встановити неможливо, оскільки довідка містить підпис лише голови МСЕК. Також висновки відповідної МСЕК, яким позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності 70% внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, зацікавленими особами не оспорювалися та недійсними не визнавалися.
За наведених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив  у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності, у зв`язку з цим прийняте МВС рішення, яке полягає у відмові в затверджені висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 05 травня 2021 року, відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, у розмірі 132 250,00 грн. підлягає скасуванню як протиправне.
Щодо зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 рогу №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 рогу Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у розмірі 132 250 грн., то слід зазначити наступне.
Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).
Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
При розгляді справи "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, як що чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З огляду на викладене, а також враховуючи встановлений у судовому порядку факт протиправності дій Міністерства внутрішніх справ України, з метою повного захисту прав позивача, слід зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 рогу №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 рогу Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у розмірі 132 250 грн.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 по справі № 520/11192/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов