ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" травня 2022 р.           Справа№ 910/18943/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Грека  Б.М. 
          Отрюха Б.В. 

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 в частині п.п. 1,9
у справі № 910/18943/20 (суддя         Мандичев Д.В.)
за заявою                     Акціонерного товариства "Сбербанк" 
до             Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" про     банкрутство
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 17.05.2022
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд". Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Сбербанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" в розмірі 294 221 714,62грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021, серед іншого, 1. визнано кредитором у справі № 910/18943/20 по відношенню до боржника:- Акціонерне товариство «Сбербанк» з грошовими вимогами на суму 338  647  062,58 грн, з яких 75100,00грн.-вимоги першої черги, 333             010             447,85грн.-вимоги четвертої черги, 5             561             514,73грн.-вимоги шостої черги; 9. відмовлено Акціонерному товариству «Сбербанк» у визнанні кредитором на суму 668             779             188,70 грн.
Ключовими мотивами ухвали є:
- суд вважає не доведеними посилання Банку на узгодження сторонами в кредитному договорі від 16.12.2013 № 71-Н/13/29/Г/А-КБ права нарахування процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 18 % річних, що відмінний від визначеного частиною 2 статті 625 ЦК України розміру 3 % річних;
- у банка відсутні правові підстави для подальшого нарахування пені за прострочення повернення кредиту, сплати процентів та комісій після спливу визначеного договором строку кредитування.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк"   звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу місцевого суду в частині п. 1, виклавши цей пункт у наступній редакції: «визнати кредитором у справі № 910/18943/20 по відношенню до боржника:- Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"   з грошовими вимогами на суму 1     254     532     195, 71 грн, з яких 75     100 грн - вимоги першої черги, 558     269     730, 28 грн - вимоги четвертої черги, 696     187     365, 43 грн - вимоги шостої черги», пункт 9 скасувати.
Ключовими аргументами скарги є:
- заявник має право нараховувати річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та на підставі пунктів 7.1, 7.2 кредитного договору від 16.12.2013 № 71-Н/13/29/Г/А-КБ у розмірі 18 % річних згідно пункту 1.5 договору;
- Договором акредування передбачено інший строк нарахування пені «за кожен день прострочення», яке триває і на сьогодні, оскільки позичальник не здійснив погашення кредиту. 
Від АТ «Міжнародний резервний банк» надійшли пояснення.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 910/18943/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Пантелієнко В.О., Остапенко О.М. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18943/20 за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк" до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" про         банкрутство. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги,           до надходження матеріалів справи.
На виконання ухвали від 25.10.2021 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/18943/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 в частині п.п. 1,9 у справі № 910/18943/20, розгляд справи призначено на 28.12.2021.
У судовому засіданні 28.12.2021 колегія суддів оголосила перерву до 04.01.2022.
Розпорядженням керівника апарату від 04.01.2022 у зв`язку з перебуванням судді Остапенко О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 для розгляду справи №910/18943/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Пантелієнко           В.О.,  Доманська М.Л.
У судовому засіданні 04.01.2022 колегія суддів оголосила перерву до 08.02.2022 та по виходу з нарадчої кімнати, ухвалила здійснити заміну АТ "Сбербанк" на правонаступника АТ"МРБ".
Розпорядженням керівника апарату від 07.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці та перебуванням судді Доманської М.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 для розгляду справи №910/18943/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Грек Б.М., Отрюх Б.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2022 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 в частині п.п. 1,9 у справі № 910/18943/20 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Грек Б.М., Отрюх Б.В. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"           на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 в частині п.п. 1,9 у справі № 910/18943/20 по суті спочатку.
У судовому засіданні 08.02.2022 колегія суддів оголосила перерву до 01.03.2022.
01.03.2022, судове засідання у справі №910/18943/20 - не відбулось, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та введення воєнного стану в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 призначено до розгляду в судовому засіданні справу №910/18943/20 на 10.05.2022.
У судовому засіданні 10.05.2022 колегія суддів оголосила перерву до 17.05.2022.
Колегія зауважує, що стосовно нового розгляду справи, який було призначено на 10.05.2022 сторони апеляційного провадження були повідомленні всіма можливими способами в умовах воєнного стану введеного в Україні, а саме: ухвалу про призначення розгляду справи було направлено на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи, інформація про розгляд справи була оприлюднена на офіційному сайті Північного апеляційного господарського суду, за наявності реєстрації в   Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі на офіційні електронні адреси таких осіб.
При цьому колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:  «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що враховуючи положення ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка сторін судове засідання не може бути підставою для відкладення розгляду справи.
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 21.12.20 у справі №910/18943/20 Господарським судом м. Києва відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд".
Крім того, п. 2 Ухвали від 21.12.20 було визнано грошові вимоги АТ "Сбербанк" (правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний банк») до ТОВ "Торговий дім "Агрі-Трейд" в розмірі 294 221 714, 62 грн.
28.12.2020 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено публікацію №65679 про порушення провадження у справі про визнання Боржника банкрутом.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.
21.01.2021 АТ "Сбербанк" (правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний банк») подано заяву про визнання кредитором боржника на суму 12 468 222, 06 грн.
01.09.2021 до Господарського суду міста Києва АТ "СБЕРБАНК" подана заява з додатковими грошовими вимогами до боржника на суму 947 776 239, 03 грн.
По результатам розгляду вищезазначеної заяви з додатковими грошовими вимогами судом першої інстанції на підставі ухвали від 27.09.21 АТ "Сбербанк" (правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний банк») визнано кредитором у справі №910/18943/20 по відношенню до боржника з грошовими вимогами на суму 338 647 062,58грн., з яких 75100,00грн.-вимоги першої черги, 333 010 447,85грн.-вимоги четвертої черги, 5 561 514,73грн.-вимоги шостої черги (з урахуванням грошових вимог у розмірі 294 221 714,62грн., визнаних на підставі ухвали від 21.12.20).
При цьому, на підставі ухвали від 27.09.21 АТ «СБЕРБАНК» відмовлено у визнанні грошових вимог на суму 668  779  188, 70 грн.
Місцевий суд відмовляючи у визнанні грошових вимог АТ "Сбербанк" (правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний банк») на суму 668 779 188, 70 грн виходив з того, що у банка відсутні правові підстави для подальшого нарахування пені за прострочення повернення кредиту, сплати процентів та комісій після спливу визначеного договором строку кредитування.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 5-15 Т1) за п. 1.3 р. 1 Договору акредитиву строк дії Відновлювального ліміту - до 31.12.2014 включно, а Клієнту - повернути кредит та сплатити за його користування проценти за користування кредитом (п. 1.1. Договору акредитиву).
Розмір процентної ставки за користування Кредитом наданим в Доларах США складає - 18% річних (п. 1.5.1 Договору акредитива).
Пунктом 7.1. Договору акредитиву передбачено, що Клієнти зобов`язуються сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором. Проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом у валюті заборгованості.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі, (п. 7.2. Договору акредитиву).
Тобто, умова договору щодо права нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту охоплює період:
·          правомірного користування кредитними коштами;
·          прострочення виконання кредитного зобов`язання (неправомірного користування кредитом).
За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами, як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.
В частині нарахування процентів за користування кредитними коштами договором сторін у п. 7.2. визначено розмір відсотків, який сплачується по день повного погашення кредиту, у зв`язку з чим банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих у розмірі встановленому п 1.3. Договору акредитиву 18% річних у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України.
Зазначене узгоджується з висновком зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 року (справа № 910/17048/17) «строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання, що також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12».
Відтак, сторони в Договорі акредитиву на власний розсуд погодили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів.
Таким чином, за відсутності підтвердженого факту повного погашення кредиту отриманого за Кредитними договорами, нарахування позивачем процентів після настання кінцевого терміну повернення кредиту, тобто за неправомірне користування кредитом, є правомірним.
Натомість, суд першої інстанції проігнорував дані умови Договору акредитиву, та стягнув проценти нараховані по 09.11.2020 року із застосуванням процентної ставки річних відповідно до норми частини 2 статті 625 ЦК України - 3 % річних. При цьому суд першої інстанції відмовляючи в стягненні процентів по ставці, встановленій п. 1.3. Договору акредитиву (18%) не навів жодної підстави, тобто, фактично суд не розглянув вимоги банку щодо стягнення цих процентів, які були заявлені до стягнення відповідно до ст. 625 ЦК України та навів безпідставний висновок щодо нібито необґрунтованості позовних вимог в частині нарахування процентів за користування кредитом по ставці 18% річних, як це встановлено умовами Договору акредитиву.
Щодо відмови суду в стягненні пені за прострочення сплати основної суми боргу, сплати процентів та комісій
В оскаржуваній ухвалі з приводу відмови в стягненні пені за повернення кредиту, прострочення сплати процентів судом зазначено наступне:
«Відповідно до наданого Банком розрахунку, нарахування процентів та пені за несвоєчасне повернення кредиту, процентів та комісії здійснено Банком поза межами кінцевого строку кредитування за відсутності правової підстави.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.
Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res  judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/23028/17.
З огляду на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для подальшого нарахування Банком пені за прострочення повернення кредиту, сплати процентів та комісій після спливу визначеного договором строку кредитування..»
На думку колегії суддів, що суд першої інстанції мотивуючи свою позицію щодо відсутності у банка підстав для нарахування пені за прострочення повернення кредиту, сплати процентів та комісій після спливу визначеного договором строку кредитування безпідставно послався на позиція викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду, оскільки виходячи із змісту цих постанов обставини, зазначені в них, є відмінними від правовідносин, що виникли в рамках цієї справи.
Зокрема, суд в оскаржуваній ухвалі зазначає: «...Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.»
В рамках справи №910/18943/20 відсутнє будь-яке судове рішення про дострокове стягнення всієї суми заборгованості. АТ "Сбербанк" (правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний банк») звернувся з таким позовом до боржника лише після закінчення строку кредитування та неповернення кредиту в строки, встановлені Договором акредитиву.
Таким чином, суд безпідставно послався на позицію Великої Палати Верховного Суду та як наслідок незаконно відмовив Банку и визнанні пені, нарахованої за прострочення повернення кредиту, несплаті процентів та комісій.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Аналогічне формулювання міститься у п.10.1. Договору акредитиву, згідно якого за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором акредитиву, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку у відповідності до вимог чинного законодавства пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення:
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Тобто, Договором акредитиву передбачено інший строк нарахування пені «за кожен день прострочення», яке триває і на сьогодні, так як позичальником не здійснено погашення кредиту.
Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вищезазначеного закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Також, пунктом 11.6. Договору акредитиву встановлено, що за будь-якими вимогами сторін, які випливають за цим договором, встановлюється позовна давність тривалістю у три роки.
Пунктом 11.3. Договору акредитиву встановлено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором акредитиву.
Відтак, користуючись загальними засадами цивільного законодавства, а саме свободою договору, АТ "Сбербанк" (правонаступником якого є АТ «Міжнародний резервний банк») та позичальник погодили строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, котрий починається з першого дня прострочення виконання зобов`язання, зазначеного в п. 10.1. цього договору і припиняється в момент виконання позичальником зобов`язань, та позовна давність за такими вимогами становить три роки.
Таким чином, судова колегія прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/18943/20   підлягає зміні в частині п. 1, а цей пункт має бути викладений у наступній редакції: «визнати кредитором у справі № 910/18943/20 по відношенню до боржника:- Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» з грошовими вимогами на суму 1     254     532     195, 71 грн, з яких 75     100 грн - вимоги першої черги, 558     269     730, 28 грн - вимоги четвертої черги, 696     187     365, 43 грн - вимоги шостої черги». Ухвала Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/18943/20 в частині п.9 підлягає скасуванню.
У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.
Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.  253-255, 269, 275, 277,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 в частині п.п. 1,9 у справі № 910/18943/20   задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/18943/20   змінити в частині п. 1, виклавши цей пункт у наступній редакції: «визнати кредитором у справі № 910/18943/20 по відношенню до боржника:- Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» з грошовими вимогами на суму 1     254     532     195, 71 грн, з яких 75     100 грн - вимоги першої черги, 558     269     730, 28 грн - вимоги четвертої черги, 696     187     365, 43 грн - вимоги шостої черги».
Пункт 9, про відмову Акціонерному товариству «Міжнародний резервний банк» у визнанні кредитором на суму 668   779   188,70 грн, скасувати.
4. Справу №910/18943/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.
Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:
"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки",  реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.  Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси  таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                Б.М. Грек

                                                                                Б.В. Отрюх

Повний текст складено 23.05.2022