УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 163/541/22
провадження № 51-2522ска22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах директора ТОВ «Стронг Юкрейн» ОСОБА_5 на постанову Волинського апеляційного суду від 25 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
Любомльський районний суд Волинської області постановою від 16 червня 2022 року ОСОБА_5 визнав винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі – МК), і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 254 644,84 грн з конфіскацією в дохід держави 170 телевізорів в комплекті загальною вартістю 1 254 644,84 грн.
Постановлено стягнути із ОСОБА_5 на користь Волинської митниці витрати на зберігання товарів в розмірі 94 083 грн, а також на користь держави 496,20 грн судового збору.
Волинський апеляційний суд постановою від 25 липня 2022 року апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_4 залишив без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 червня 
2022 року – без змін.
У касаційній скарзі адвокатом ОСОБА_4 порушується питання про перегляд постанови Волинського апеляційного суду від 25 липня 2022 року у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Статтею 48 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. 
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на її основі і повинні відповідати їй (ст. 8 Основного Закону).
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження – лише у визначених законом випадках.
Ця норма кореспондує зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та іншими законами України. 
КУпАП не передбачено можливості касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 цього Кодексу постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 КУпАП відповідають визначеним Конституцією України основним засадам судочинства і є пропорційними та обґрунтованими. 
Підстави і порядок перегляду Верховним Судом судових рішень у справах про адміністративні правопорушення передбачено лише главою 21-1 КУпАП. Єдиною підставою такого перегляду законодавець визнав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувана постанова до цього переліку не входить.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, ст. 424 КПК рішення судів у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, ст. 14, 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 КУпАП, статтями 424, 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах директора ТОВ «Стронг Юкрейн» ОСОБА_5 на постанову Волинського апеляційного суду від 25 липня 
2022 року у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                           ОСОБА_3